ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/2539/24 Головуючий суддя І інстанції Кісь Д. П.
Провадження № 33/818/1205/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 липня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 20.04.2024 року о 14:05 год. ОСОБА_1 керував автомобілем «Опел», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Харкові по шосе Григорівському, 53 та став учасником ДТП, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди), що підтверджується висновком КНП ХОР «ОКНЛ» № 1144 від 24.04.2024 року, чим порушив вимоги п. 2.9»а» ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі захисник Зайдуллаєв Т.З. просив скасувати судову постанову та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 чим порушив його права, в тому числі, право на захист. Зазначав, що суд першої інстанції не надав належної оцінки всім обставинам справи. Вважав дії працівників поліції упередженими та незаконними щодо складення матеріалів справи та проведення огляду на стан сп`яніння. Вказував, що самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння, результат якого був негативним, що, на його думку, спростовує висновок лікаря нарколога.

Крім того, ОСОБА_1 просив поновити йому пропущений процесуальний строк апеляційного оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.07.2024 року, зазначивши, що він в судовому засіданні в суді першої інстанції участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи не повідомлявся, копію оскаржуваної постанови отримав лише 10.07.2024 року, а тому просив поновити йому пропущений процесуальний строк для звернення з апеляційною скаргою.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк для подачі апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9А.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості, як на докази, які містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення; висновку щодо результатів медичного огляду; рапорті працівника поліції, а також на відеозаписі з бодікамери працівників поліції.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 3) вбачається, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем став учасником ДТП перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння зі згоди водія проводився в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ». Стан наркотичного сп`яніння підтверджується висновком КНП ХОР «ОКНЛ» № 8144.

Відповідно до відомостей повідомлення про запрошення до підрозділу поліції (арк. 8) ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції про те, що він повинен з`явитись до інспектора УПП в Харківські області ДПП, а саме 29.04.2024 року о 10:00 год. кімната № 809.

У призначений день та час ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області не з`явився, причин неявки інспектору поліції не повідомив, а тому вважався належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи стосовно нього та складення стосовно нього протоколу, а тому протокол був складений без участі ОСОБА_1 , що поза розумним сумнівом спростовує твердження апелянта щодо незаконності складення протоколу без його участі.

Відповідно до вимог ст. 267 КУпАП, огляд на стан наркотичного сп`яніння може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особі), який застосував ці заходи, або до суду.

Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва із питанням ініціювання проведення службової перевірки щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу, не звертався із позовом до суду в порядку КАС України на дії працівників поліції, а також не звертався із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції під час складення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг сторони захисту щодо дій працівників поліції під час складення ними протоколу, а також відсутність будь-яких рішень компетентних органів щодо незаконності дій працівників поліції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в цьому протоколі відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Крім того, відповідно до відомостей рапорту працівника поліції (арк. 9) вбачається, що 20.04.2024 року під час відпрацьовування повідомлення про ДТП без травмованих, за адресою м. Харків, шосе Григоровське, 53, між транспортними засобами «Тойота» та «Опел», перебуваючи на місці ДТП до них звернувся водій Хамоян та повідомив, що на його думку водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а також наполягав на огляді останнього в закладі охорони здоров`я. Напропозицію працівників поліції пройти огляд в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» ОСОБА_1 погодився. Після проходження огляду ОСОБА_1 було вручено повідомлення про запрошення до підрозділу поліції. В зазначений час та дату водій ОСОБА_1 не з`явився. Згідно висновку КНП ХОР «ОКНЛ»№ 1144 останній перебував в стані наркотичного сп`яніння. Було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи відсутність будь-яких скарг на дії працівників поліції щодо складення протоколу стосовно ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані у рапорті відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Крім того, відповідно до відомостей висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.04.2024 року № 1144 (арк. 7) вбачається, що ОСОБА_1 20.04.2024 року о 20:45 год перебував у стані наркотичного (канабіноїди) сп`яніння.

Крім того, з відеозапису, який міститься в матеріалах справи (арк. 6) вбачається, що ОСОБА_1 став учасником ДТП, тобто керував автомобілем у якості водія та потрапив у дорожньо-транспортну пригоду.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу.

Також з відеозапису вбачається, що у іншого учасника ДТП виникли підозри, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, про що він повідомив працівників поліції. Працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 виявили у останнього ознаку наркотичного сп`яніння, а саме жвавість мови та запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Належить врахувати, що з відеозапису вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 скористався послугами захисника професійного адвоката, який був присутнім на місці пригоди.

Встановивши ознаку наркотичного сп`яніння працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що останній погодився, однак просив провести огляд на стан сп`яніння і іншого учасника ДТП.

Працівники поліції доставили учасників ДТП до медичного закладу, де, в тому числі, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, здавши на аналіз свою сечу, результат виявився позитивним.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що він дійсно був доставлений працівниками поліції до закладу охорони здоров`я, де особисто здав власну сечу для проведення її аналізу на вміст алкоголю.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 особисто здавав біологічний матеріал для проведення досліджень, а тому висновок лікаря нарколога є об`єктивним та не скасований будь-якими компетентними органами.

Тобто оцінюючи ці відомості, поза розумним сумнівом, вбачається, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, потрапив у ДТП, тобто був водієм, а відповідно до висновку лікаря нарколога перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_1 посилався нате, що 24.04.2024 року у медичній лабораторії «Аналітіка» було проведено дослідження його сечі на вміст наркотичних речовин, який встановив відсутність будь-яких наркотичних речовин в його організмі.

Проте, відповідно до вимог п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Поряд з цим, відповідно до ч.4 ст. 266 КУпАП, яка встановлює порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Отже, ОСОБА_1 проходив огляд на стан наркотичного сп`яніння у приватному медичному закладі без участі працівника поліції через чотири доби після того, як працівники поліції провели огляд у закладі охорони здоров`я.

Оцінюючи такі відомості суд апеляційної інстанції вважає такі твердження апелянта необ`єктивними та розцінює їх як обраний спосіб захисту для ОСОБА_1 ля уникнення ним відповідаьності.

Поряд з цим, статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.4 Розділу І цієї Інструкції, ознаками наркотичного сп`яніння є:

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці;

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідність.

Проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, в разі підозри у співробітника поліції, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння, Інструкцією не передбачено.

Працівник поліції, виявивши ознаку, яка відповідає переліку, а саме підвищена жвавість мови, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння саме у медичному закладі.

Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що 20.04.2024 в м. Харкові на Григорівському шосе, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Опель» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння.

З відеозапису вбачається, що працівник поліції особисто встановив ознаку наркотичного сп`яніння про що повідомляв ОСОБА_1 .

Водій добровільно погодився пройти оглядна стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Огляд виявився позитивним ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного (канабіноїди) сп`яніння.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презупмцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9А Правил дорожнього руху та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.07.2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 липня 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков