ПОСТАНОВА

іменем України

14 серпня 2024 рокуСправа №159/2056/24
Провадження № 3/451/495/24

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., розглянула матеріали адміністративної справи, які надійшли з Відділу організації несення служби в місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого на АДРЕСА_1 , одруженого, з вищою освітою, ФОПа, не є особою з інвалідністю, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и л а :

із Протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №417835 від 29.03.2024, видно, що ОСОБА_1 , 29.03.2024 о 5 год 55 хв на перехресті вул. Володимирська - вул. Варшавська у місті Ковель керував т/з «Volvo FH 460», з державним номерним знаком НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, зі застосуванням приладу «Драгер», результат огляду - 0,88% проміле, тест №4471, що зафіксовано на технічні засоби відеозапису, а саме бодікамери 475492, 475431, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину свою не визнав та вважає, що складений відносно нього протокол не відповідає дійсності і не є законним, а долучені до протоколу матеріали не можуть бути належними та допустимими доказами. Просив провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Спічак М.Л. подав до суду заперечення на протокол у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, від 04.07.2024, додаткове заперечення на протокол у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, від 10.07.2024, які підтримав у судовому засіданні.

04.07.2024 через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_2 , у якій зазначає, що він з ОСОБА_1 є напарниками та саме він 29.03.2024 о 5 год 55 хв на перехресті вул. Володимирська - вул. Варшавська у місті Ковель керував т/з «Volvo FH 460», з державним номерним знаком НОМЕР_2 , а ОСОБА_1 в цей час відпочивав в спальному відсіку, потім сів за кермо, а ОСОБА_2 пересів у спальне відділення, в цей час, побачивши зупинки їхнього автомобіля до них ззаду під`їхали працівники поліції. Вважає, що працівники поліції, не розібравшись в ситуації та не вживши жодних заходів до встановлення водія чи перевірки його на стан сп`яніння, безпідставно склали протокол на ОСОБА_1 .

Суддя, оцінивши заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

На підтвердження винності ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду подано: Протокол про адміністративне правопорушення, серії ААД №417835 від 29.03.2024, з якого видно, що ОСОБА_1 , 29.03.2024 о 5 год 55 хв на перехресті вул. Володимирська - вул. Варшавська у місті Ковель керував т/з «Volvo FH 460», з державним номерним знаком НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, зі застосуванням приладу «Драгер», результат огляду - 0,88% проміле, тест №4471, що зафіксовано на технічні засоби відеозапису, а саме бодікамери 475492, 475431, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1); копія постанови про накладення адміністративного стягнення, серії ЕНА №1770094 від 29 березня 2024 року (а.с.2); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого видно, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, за допомогою алкотестера «Драгер» 6810, результат огляду - 0,88 проміле алкоголю, ОСОБА_1 з результатом згідний (а.с.5); тест приладу «Драгер 6810» від 29.03.2024, з якого видно, що в ОСОБА_1 виявлено 0,88 проміле алкоголю (а.с.3,4); рапорт поліцейського роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області І. Панасюка від 29.03.2024, з якого видно, що ОСОБА_1 29.03.2024 о 5 год 56 хв т/з «Volvo FH 460», з державним номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 зупинено, останній погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, результат огляду - 0,88 % проміле, з результатом згідний, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився (а.с.7); довідка Відділу організації несення служби в місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області від 29.03.2024, з якої видно, що відповідно до бази даних «ІПНП» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, згідно з відомостей ІТС «ІПНП» та БД «НАІС» отримував посвідчення водія, серії НОМЕР_3 від 29.04.2014 та не позбавлений права керування т/з (а.с.8); диск з відеозаписом (а.с.9).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, шо знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Статтею 266 КУпАП зазначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд погоджується із твердженнями захисника щодо порушення проведення процедури огляду на стан сп`яніння. Зокрема, нормами п. 2.9 «А» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).

Так, виходячи із фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД №417835 від 29.03.2024, видно, що ОСОБА_1 , 29.03.2024 о 5 год 55 хв на перехресті вул. Володимирська - вул. Варшавська у місті Ковель керував т/з «Volvo FH 460», з державним номерним знаком НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, зі застосуванням приладу «Драгер», результат огляду - 0,88% проміле, тест №4471, що зафіксовано на технічні засоби відеозапису, а саме бодікамери 475492, 475431, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановленнястану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п. 8 розділу ІІ Інструкції).

Форма акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів затверджена як додаток № 2 до Інструкції.

Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол за ст. 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 130 КУпАП, яке проявилось у керуванні водієм транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складання акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який затверджений як додаток №2 до Інструкції, згода водія з таким оглядом, чи незгода і направлення до відповідного закладу охорони здоров`я у разі незгоди.

Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

Аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння у випадку незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу є обов`язковим, та у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Однак, до матеріалів справи не додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд встановив, що з оглянутого диску з відеофіксацією подій, що відбулися 29 березня 2024 року, видно, що ОСОБА_1 29.03.2024 о 5 год 55 хв керував т/з «Volvo FH 460», з державним номерним знаком НОМЕР_2 , останній погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, результат огляду - 0,88 % проміле, з результатом не був згідний, і на відео чітко не зафіксовано відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, недобровільно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

На переконання суду, дії ОСОБА_1 не можна розцінювати як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, адже ОСОБА_1 чітко висловив свою незгоду з результатами огляду на місці зупинки, та мав бажання пройти огляд в медичному закладі, натомість працівники поліції переконували про право відмовитись від такого з повідомленням йому направдивої інформації, про те, що суд може не позбавляти права керування транспортним засобом з врахуванням майнового стану, а лише призначити штраф,чітко знаючи, що це не передбачено Законом. Окрім цього, працівники не є особами, які мають право коментувати будь яке рішення суду чи надавати йому оцінку.

Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення за відсутності інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вини особи.

Так, до матеріалів справи додано диск із відеозаписом, в якому відомості, що містяться на диску і стосуються обставин, що відбувалися на місці зупинення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , не свідчать про те, що водій відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку у медичному закладі.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не дотримано вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суддя не вбачає в діях ОСОБА_1 ознаки керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя враховує, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, а саме проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та вбачаються порушення вимог ст. 266 КУпАП.

Будь-які інші достатні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків..., а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 9 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання потрібно вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В п. 39 Рішення ЄСПЛ «Лучанінова проти України» Суд зробив висновок, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушив заявник у зазначеній справі, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться (справа про адміністративне правопорушення), є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

Згідно зі статтею 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що працівниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП, за яких цей протокол не можна визнати належним та допустимим доказом, що свідчить про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд Львівської області.

СуддяСеменишин О. З.