Справа № 137/398/24
Провадження № 33/801/616/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Верещинська Я. С.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Тишківського Сергія Леонідовича на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 07 червня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2024 року постановою Літинського районного суду Вінницької області визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погодившись з цією постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Тишківський С.Л. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Усі доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та того, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції.

У судове засідання суду апеляційної інстанції належним чином повідомлені ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Тишківський С.Л. не з`явились.

За ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на те, що ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Тишківський С.Л. належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, тому суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також її захисника.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу не лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду скасувати з огляду на таке.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД 709203, складеного 17 березня 2024 року о 23 год. 59 хв., ОСОБА_1 17 березня 2024 року о 23 год. 26 хв. по вул. Кармелюка у селищі Літині, Вінницького району Вінницької області керував транспортним засобом Honda Dio без номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 ARND 0054 при безперервній відеофіксації на портативні відеореєстратори №473704, №473842. Результат огляду позитивний - 0,59% проміле. Вказаними діями водій порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2).

У роздруківці приладу Drager Alcotest 7510 ARND 0054, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 зазначено, що деталями аналізу є 0,59 % проміле (а. с. 3).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву. Огляд проводився за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 ARND, результат огляду позитивний - 0,59% проміле(а. с. 4).

У рапорті поліцейського взводу №2 роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Костянтина Гончарука зазначено, що за порушення п. 2.9 «в» ПДР України 17 березня 2024 року о 23 год. 26 хв. по вул. Кармелюка у селищі Літині, Вінницького району Вінницької області було зупинено транспортний засіб Honda Dio (мопед) без номерного знаку під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю із порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 ARND-0054, на що останній погодився. Результат освідування був позитивний - 0, 59 % проміле, тест №227. Велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори №473704, №473842 (а. с. 6).

Згідно відеозаписів ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, за наслідками якого було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння ( а. с. 7).

Із тексту оскаржуваної постанови видно, що свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні у суді першої інстанції пояснив, що 17 березня 2024 року близько 22 год. до нього зателефонував знайомий ОСОБА_1 , який запитав чи не вживав він алкоголь, оскільки просив забрати його мопед із с. Селище у зв`язку із тим, що сам був випивший. У с. Селище його підвезла донька, він сів на мопед та почав рухатись в сторону с-ща Літин, однак по дорозі транспортний засіб заглох, тому він зателефонував ОСОБА_1 , щоб той прийшов допоміг. Коли ОСОБА_1 прийшов на місце, то припустив відсутність бензину, а тому відправив його на заправну станцію, а сам залишився охороняти мопед. Коли він повернувся на місце з пляшкою бензину, ОСОБА_1 вже не було, мопед теж був відсутній, слухавки він не брав.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Однак при розгляді цієї справи суд першої інстанції, досліджуючи наявні у справі докази, не надав належної оцінки обставинам, які мають суттєве значення для правильного її вирішення, а тому дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України).

Водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10 ПДР України).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У постанові від 20 лютого 2019 року по справі №404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Вина водія у порушенні ПДР України повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

З відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, долучених до матеріалів справи видно, що вони розпочинаються з моменту перебування поліцейських біля транспортного засобу, який не рухався. Тобто зазначеними відеозаписами не підтверджено факт керування ОСОБА_1 та факт зупинки транспортного засобу під його керуванням працівниками поліції, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а інших відеозаписів матеріали справи не містять.

Проте суд першої інстанції таким обставинам оцінки не дав.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

З урахуванням зазначеного інші наявні у матеріалах справи докази за обставин даної справи не мають правового значення для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто не є безумовними та беззаперечними доказами на підтвердження доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення з огляду на те, що факти керуванням ОСОБА_3 та зупинки транспортного засобу під його керуванням працівниками поліції не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Разом з тим, про обставину керування вказаним вище транспортним засобом іншою особою ніж ОСОБА_1 свідчать показання свідка ОСОБА_2 , який був допитаний у суді першої інстанції та попереджений про необхідність давати правдиві пояснення, про що свідчить розписка (а. с. 24), котрий пояснив, що саме він тоді керував мопедом.

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

З урахуванням того, що всі недоліки та сумніви мають трактуватися на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а суд апеляційної інстанції не наділений повноваженням збирати докази винуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак на порушення зазначених вище вимог суд першої інстанції не вірно оцінив зібрані у справі докази, в результаті чого дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у цій справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення у його діях.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 247, 284, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Тишківського Сергія Леонідовича задовольнити, а постанову Літинського районного суду Вінницької області від 07 червня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук