ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2024 Справа №607/16097/24 Провадження №3/607/7011/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

секретаря судового засідання Трембач С. О.,

захисника особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, адвоката Гора Р. М.,

розглянувши матеріали, що надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зі слів, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

17 липня 2024 року о 22 год. 06 хв. в м. Тернополі вул. Б. Хмельницького, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Jetta, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest № 7510 OIML № ARLM 0307 (повірка дійсна до 04.06.2025 р.) та у найближчому медичному закладі в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, відмовився. Вказаним водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

31 липня 2024 року на електронну пошту суду надійшло клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Гора Р. М. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На обґрунтування клопотання вказує наступне, що ОСОБА_1 на місці надав пояснення, що відмовляється від огляду із застосуванням «Драгера», тому що не довіряє його показникам. Працівники поліції відмовилися доставити його до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Не було надано можливості скористатись допомогою адвоката. Щодо зміни кольору обличчя надав пояснення, що відвідував пляж, та обгорів на сонці. Також звернув увагу, що направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 липня 2024 року, не складалося у присутності водія, оскільки поліцейські відмовилися доставити ОСОБА_1 до медичного закладу. Крім того, у матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння. Враховуючи викладене, адвокат Гора Р. М. просить закрити справу у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 після зупинки його працівниками поліції, відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, проте наполягав на походженні огляду в медичному закладі, однак туди його не було доставлено.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 не з`явився з невідомої на те суду причини.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).

За таких обставин, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також враховуючи строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, належне повідомлення ОСОБА_1 та те, що участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, у силу ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе справу розглянути у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Гора Р. М. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі з підстав, викладених ним у клопотанні про закриття провадження у справі.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 , адвоката Гору Р. М., в сукупності із вивченими в судовому засіданні матеріалами, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення встановлено, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена наступними доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 710079 від 17 липня 2024 року;

матеріалами відеозапису, які підвереджують обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення;

копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Alcotest №7510 OIML № ARLM 0307;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 липня 2024 року;

рапортом інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП Тернопільської області ДПП Баліцького К. Б. від 17 липня 2024 року;

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2626390 від 17 липня 2024 року.

Пункт 1.3 Правил зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. У пункті 1.9 Правил встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП, його об`єктивна сторона може знаходити свій прояв у:

1) керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачі керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння;

3) ухиленні від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Пунктами 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (даліполіцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

16 лютого 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2021 року № 1231-IX, яким змінено редакцію частини другої статті 266 КУпАП наступним чином: «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення».

Тож після набуття законом чинності, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан спяніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора, нагрудної камери чи іншого технічного засобу відеозапису.

Так, наявним у справі відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 здійснив порушення правил дорожнього руху, після вимоги працівників поліції зупинився, що зафіксовано відеореєстратором службового автомобіля (файл «7омаі»). Після зупинки дії працівників поліції та водія ОСОБА_1 зафіксовані нагрудною камерою номер 474477. Працівники поліції після зупинки водія, представилися та повідомили йому про порушення ПДР. Водій ОСОБА_1 надав документи на вимогу працівників поліції та визнав порушення ПДР (зафіксовано о 22:06:04 відеозаписом з нагрудної камери 474477). ОСОБА_1 було роз`яснено його права, та уточнено щодо зрозумілості та наміру скористатися ними, на що останній повідомив про обізнаність та відсутність клопотань (зафіксовано о 22:10:50 відеозаписом з нагрудної камери 474477). В подальшому працівниками поліції було повідомлено водієві про виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння, вказаних в протоколі (зафіксовано о 22:11:30 відеозаписом з нагрудної камери 474477). ОСОБА_1 також було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі незгоди, у медичному закладі. Однак, водій відходив та повертався до автомобіля, при цьому говорив фрази: «Я Вас прошу» або «Я не від чого не відмовляюся», що тривало більше години. Такі дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності були проявом неповаги до працівників поліції та засвідчували незгоду водія проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Коли працівника поліції розмістили газоаналізатор «Драгер» на капоті службового автомобіля, водій, на пропозицію пройти огляд, не підходив до пристрою (зафіксовано о 22:34:33; 22:37:05; 22:39:00; 22:47:27 відеозаписом з нагрудної камери 474477). Після багаторазових пропозицій пройти огляд на місці зупинки, та повідомлення поліцейського, що він розцінює дії водія як відмову ОСОБА_1 підійшов до службового автомобіля працівників поліції та стоячи перед пристроєм просив його показати (зафіксовано о 22:52:32 відеозаписом з нагрудної камери 474477). Працівниками поліції запропоновано вибрати будь-який муштук, на що водій повідомив, що не довіряє цьому пристрою. Тоді поліцейські запропонували йому проїхати до найближчого медичного закладу, на що ОСОБА_1 ствердно відповів «ні», проте додав фразу «я не відмовляюся», що лунало неодноразово (зафіксовано о 22:52:37 та 22:53:00 відеозаписом з нагрудної камери 474477). За наслідками законної процедури, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення та ознайомлено водія, також ОСОБА_1 запропоновано надати письмові пояснення, чим останній не скористався (зафіксовано о 23:36:20 відеозаписом з нагрудної камери 474477).

За встановлених обставин, суд зауважує, що за загальним правилом відмова може виражатися не тільки словесно, але і діями особи, що має місце в цій справі, зокрема ОСОБА_1 на численні пропозиції поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не вчиняв активних дій щодо проходження такого огляду, та такі дії правильно кваліфіковані працівниками поліції як відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Суд зауважує, що пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія транспортного засобу виконати вимогу поліцейського щодо проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, а не його правом.

Відтак, ОСОБА_1 як водій, на вимогу працівника поліції зобов`язаний був пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак вказаних вимог ПДР України, зокрема пункту 2.5 ПДР не виконав.

Суд, критично оцінює доводи захисника щодо не роз`яснення ОСОБА_1 його прав та ненадання можливості скористатися правом на правову допомогу, оскільки о 22:11:00 та о 22:52:00 водію було зачитано його права, що зафіксовано відеозаписом з нагрудної камери 474477, ОСОБА_1 ствердно відповів, що знає їх. В протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що останній поставив власноручно підпис.

Працівниками поліції, запитувалося водія, чи є у нього клопотання, проте водій відповідав що немає. Твердження адвоката Гори Р. М., що водій не мав змоги скористатися послугами адвоката не відповідають дійсності, оскільки на відеозаписі з нагрудної камери 474477, а саме о 22:33:30 зафіксовано, що ОСОБА_1 спілкується засобами мобільного зв`язку, чому працівники поліції не перешкоджають і у тривалості не обмежують, лише просять бути у полі їхнього зору. Працівниками поліції роз`яснено водію порядок проходження огляду, та його дії у разі незгоди з результатами, зафіксовано о 22:15:21 та 22:47:14 відеозаписом з нагрудної камери 474477, проте незважаючи на це ОСОБА_1 відповідав ствердне «Ні» та додаючи вразу «Я не відмовляюся та Я Вас прошу». Також на відеозаписі зафіксовано складення і інших документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, що спростовує твердження адвоката про не складення направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 липня 2024 року.

Отож, наявним у справі відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував вживання алкогольних напоїв, зафіксовано о 22:14:58 відеозапису, та не заперечує щодо наявних ознак о 22:16:50 на відеозаписі з нагрудної камери 474477, проте на своє виправдання повідомляє поліцейських, що лише хотів перепакувати автомобіль, та більше так робити не буде (зафіксовано о 22:15:14 та о 22:16:50 записом з нагрудної камери 474477).

Аналіз матеріалів, наданих в обґрунтування протоколу про адміністративне правопорушення, дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст. 266 КУпАП та приписами Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Тому, доводи захисника про незаконність та необґрунтованість дій працівників поліції суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Отже, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння передбачена адміністративна відповідальність.

За даних обставин, проаналізувавши зібрані докази у справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи вищевикладене, коли ОСОБА_1 , реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, він тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Також суд бере до уваги, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2626390 від 17 липня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказана постанова чинна та не скасована.

Указані обставини свідчать про наявність законної підстави зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу та дотримання працівниками поліції вимог закону щодо порядку здійснення такої зупинки.

Відтак, встановивши в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, обираючи адміністративне стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, його вік, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а тому доходить до переконання, що до особи, яка притягається до адміністративно відповідальності слід застосувати стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягається до відповідальності з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 401, 130, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч),00 грн, який стягнути в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять),60 грн в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі),00 грн в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Тернопільського

міськрайонного суду Герчаківська О. Я.