Номер провадження: 33/813/1432/24
Номер справи місцевого суду: 523/1235/24
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Сафронюк Павла Віталійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2024 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн (а.с. 23-24).

03 травня 2024 року адвокат Сафронюк Павло Віталійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та винести нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що постанова винесена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, без повного та всебічного дослідження обставин, що мають значення для справи. Таким чином, представник апелянта звертає увагу суду, що під час розгляду справи судом першої інстанції проігноровано клопотання про перенесення розгляду справи, котре було подано представником апелянта у зв`язку з розглядом іншої справи в суді апеляційної інстанції, у результаті чого розгляд справи було проведено за відсутності захисника та безпосередньо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Разом з тим, зазначає, що з відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається незаконність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що також підтверджується розмовою апелянта із представниками поліції, під час якої останні вказували, що не вбачають необхідності в наявності законної підстави для зупинення т/з та можуть особисто вигадати таку причину. До того ж враховуючи, що зупинка т/з є незаконною усі наступні вимоги представників поліції не підлягають обов`язковому виконанню, так як також є незаконними. Окрім того, представник апелянта звертає увагу, що відео фіксування подій, котрі відбувалися 06 січня 2024 року, тобто у день складення протоколу про адміністративне правопорушення, розпочинається, коли автомобіль не перебував у русі, тобто не зафіксовано саме факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Також апелянтові не було у повній мірі роз`яснено процедуру проходження такого огляду, лише вказавши на можливість проходження огляду на місці чи у медичному закладі, схилявши ОСОБА_1 до проходження огляду на стан сп`яніння саме у закладі охорони здоров`я (а.с. 26-32).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.05.2024 року було відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду (а.с. 35-36).

Апелянт та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали справи, наведенні доводи апелянта, апеляційним судом встановлено наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення відповідного стягнення, суд першої інстанції виходив із того, що вина останнього підтверджується дослідженими по справі матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №734001 від 06.01.2024 року, довідкою з інформаційного порталу Національної поліції проте, що протягом року ОСОБА_1 не піддавався адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП, довідкою з інформаційного порталу Національної поліції проте, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданий з терміном дії з 24.07.2018р. по 24.07.2048р. та відеозаписом з ПВР №001286(8).

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 734001 ОСОБА_1 06.01.2024 року близько 06 год. 00 хв. в м. Одеса по вул. Ак. Заболотного, 35 керував транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіри, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно відеозапису з нагрудних камер працівників поліції № 001286, наявного в матеріалах справи, відео фіксація зазначених в протоколі подій розпочинається з моменту, коли працівник поліції відрекомендувався та повідомив особі щодо підстав зупинки транспортного засобу, зазначивши дослівно «неосвітлений задній номерний знак та непрацююча лампа» (00 хв. 16 сек. відео 1), що в свою чергу, враховуючи при цьому місце розташування транспортного засобу та безпосередньо пояснень ОСОБА_1 зафіксованих на вказаний відеозапис щодо причин та напрямку руху, дослівно «хотів заїхати у двір» (06 хв. 48 сек., 07 хв. 52 сек. відео 1) спростовують доводи апелянта в цій частині, а саме відносно відсутності підстав для зупинки та загалом доказів руху даного автомобіля.

В подальшому, в ході спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 останньому було повідомлено про наявність в нього запаху алкоголю з порожнини рота (03 хв. 20 сек. відео 1) та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (03 хв. 30 сек. відео 1), в тому числі особі було неодноразово детально роз`яснено порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (07 хв. 34 сек., 10 хв. 00 сек. відео 1), що в свою чергу також спростовує доводи апелянта в цій частині. При цьому, згідно наявного відеозапису подій, працівники поліції неодноразово зверталися до особи з пропозицією проходження огляду на стан сп`яніння безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу та/або проходження такого огляду в медичному закладі (08 хв. 25 сек. відео 1), проте особа відмовилася від проходження огляду (10 хв. 33 сек. відео 1). Слід також зазначити щодо зафіксованих на відеозапис пояснень ОСОБА_1 щодо вживання алкогольних напоїв напередодні.

За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, враховуючи пояснення апелянта, наведені в апеляційній скарзі, слід зазначити, що згідно наявного відеозапису ОСОБА_1 було детально роз`яснено його права та обов`язки, в тому числі повідомлено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в його присутності та щодо наявності в нього права задавати питання та надавати відповідні пояснення стосовно обставин правопорушення (відео 1). Натомість, ОСОБА_1 , не дочекавшись завершення складення відповідних адмін матеріалів, покинув місце зупинки транспортного засобу та на неодноразові спроби працівників поліції зв`язатися з ним не відповідав (01 хв. 30 сек. відео 3).

Стосовно посилань апелянта на розгляд судом першої інстанції справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи дійсно наявне відповідне клопотання адвоката Сафронюка Павла Віталійовича від 23.04.2024 року щодо відкладення розгляду справи на іншу дату, проте без долучення до такої заяви відповідних доказів на підтвердження існування зазначених в заяві підстав для відкладення судового розгляду (а.с. 19). Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка згідно наявних матеріалів справи, повідомлена про дату та час судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, будь-які клопотання про перенесення відсутні. При цьому, слід також зазначити, що у відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи під час розгляду даної категорії справ не є обов`язковою, зважаючи на наявність даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Будь-яких інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом в свою чергу наведено не було. Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Таким чином, за наведених обставин, оскільки доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого останньому адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та оскаржуваної постанови Суворовського районного суду м. Одеса від 24 квітня 2024 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Сафронюк Павла Віталійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк