ПОСТАНОВА

Справа № 947/23539/24

Провадження № 3/947/4759/24

16.08.2024 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія ВАД №168393 від 25.07.2024, складений ст.інспектором СПДН ВП ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітаном поліції Гога О.Р. щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.10.2023 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України до штрафу, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України, висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не встав, та знов вчинив аналогічне адміністративне правопорушення за наступних обставин.

Повторно, ОСОБА_1 25.07.2024, близько 20.30 год., за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , порушив правила термінового заборонного припису АА№160492 від 24.07.2024, а саме: заборона на вхід та перебування за місцем проживання постраждалої особи гр. ОСОБА_2 строком на 5 діб.

ОСОБА_1 до суду на виклик не прибув. Він був додатково сповіщений через дільничного офіцера поліції.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не прибув до суду, хоча достовірно знав, що матеріали щодо нього направлені до Київського районного суду м.Одеси, поводячись пасивно, не цікавився справою щодо нього, будучи додатково сповіщеним через дільничного офіцера поліції, з урахуванням стислих строків розгляду даної категорія справ, справа розглянута без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не оспорює.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, заявою та поясненнями особи, яка постраждала від домашнього насильства, рапортом, терміновим забороненим приписом стосовно кривдника, яким уповноважений підрозділ органів Національної поліції України відреагували на факт домашнього насильства та вжили заходів спрямовані на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства, письмовими поясненнями ОСОБА_1 тощо.

Оскільки ОСОБА_1 , будучи притягнутий протягом року до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КпАП України, вчинив ті самі дії - не виконав вимоги термінового заборонного припису, будучи особою стосовно якої він винесений, то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України.

Визначаючи міру відповідальності ОСОБА_1 , враховується характер адміністративного правопорушення, данні про особу винного.

Крім того, відповідно до п.5 ст.35 КпАП України, обставиною, яка обтяжує відповідальність, визнається вчинення адміністративного правопорушення в період дії правового режиму воєнного стану на території України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України, на підставі якої піддати його адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 510 (П`ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (Шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.