Справа № 182/4413/24
Провадження № 3/0182/2128/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2024 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

Клименко І.В.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ВРПП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, мешкає у АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисників Луковенка А.А., Зіненка Я.І.

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення водійка ОСОБА_1 21.07.2024 о 20-51 год. у м. Нікополі Дніпропетровської області по пр. Трубників, 23 керувала транспортним засобом автомобілем «Деу Матіз», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (бліде обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло). Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у медичному закладі в передбаченому законом порядку відмовилася.

Даними діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з обставинами, викладеними у протоколі, категорично не погодилася і свою вину не визнала. Пояснила, що ввечері 21.07.2024 вона на своєму автомобілі «Деу Матіз», номерний знак НОМЕР_1 рухалась пр. Трубників м. Нікополі. Під час руху в районі магазину «Світ» вона побачила, як позаду рухався автомобіль патрульної поліції, який за допомогою проблискових маячків подавав сигнал про зупинку транспортного засобу. Вона, увімкнувши покажчик повороту, перестроїлась у крайню праву смугу та зупинилась. Поліцейський представився та почав оглядати автомобіль багажник, бардачок, світив ліхтариком по особистим речам. Потім працівнику поліції здалося, що вона, нібито, перебуває у стані наркотичного сп`яніння і запропонував їй пройти огляд у медичному закладі. Вона погодилась, але сказала, що їй треба кудись пристроїти малолітню дитину, або поїхати додому, щоб взяти її з собою. Проте, поліцейський їй відмовив та почав оформлення протоколу. Перед складанням протоколу їй не були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. Вона почала телефонувати своїм адвокатам Луковенку А. А. та ОСОБА_2 , щоб повідомити про ситуацію, яка склалась. Але поліцейські не стали чекати приїзду адвоката і ОСОБА_2 приїхав вже під час складання протоколу. ОСОБА_1 наполягала, що вона не відмовлялась їхати до лікарні, а навпаки, просила дати їй направлення до лікарні для проходження медичного огляду, на що їй, не пояснюючи причини, відмовили. Самостійно поїхати до лікарні вона вже не могла, оскільки для цього потрібно їхати до іншого міста, а невдовзі мала розпочатись комендантська година. Оскільки немає достатніх доказів, які б вказували на її винність у вчиненні інкримінованого правопорушення, ОСОБА_1 просить адміністративну справу закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Луковенко А.А. просив адміністративну справу відносно своєї підзахисної закрити, про що надав судді відповідне письмове клопотання. Згідно клопотання, справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю оскільки, працівниками поліції були допущені грубі порушення порядку та інструкції щодо встановлення факту наркотичного сп`яніння, що в подальшому призвело до порушення законодавства при складанні з цього приводу протоколу про адміністративне правопорушення. Також було порушено право особи на захист та саму процедуру огляду. Працівник поліції, не маючи жодних підстав вважати, що особа має ознаки наркотичного сп`яніння вважає за необхідне без будь-яких пояснень та наявних законних підстав провести огляд на стан наркотичного сп`яніння. Поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі є звичайною і жодних ознак сп`яніння не видно, лише провокація поліцейських призводить до її відмови від проходження огляду. При цьому ОСОБА_1 неодноразово зазначає, що не відмовляється проїхати до медичного закладу для проходження огляду. Тож, у діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого співробітниками поліції адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Зіненко Я. І. також просив закрити справу відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, додатково пояснивши, що і в його присутності ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду в медичному закладі. Лише просила надати їй трохи часу, щоб влаштувати малолітню дитину. Це ж вона написала і в поясненні працівникам поліції.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена достовірними і належними доказами, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За правилами пункту 12 Розділу ІІ, пунктів 7 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1 452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Відповідно до пунктів 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року з наступними змінами і доповненнями (далі Порядок), зазначено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За частиною 1 статті 130 КУпАП адміністративно-караним є діяння, яке полягає, в тому числі у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан наркотичного сп`яніння.

За порушення водієм обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР, за таку відмову настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто правові наслідки у виді складення протоколу, оскільки, як вже було зазначено вище, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП охоплює відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан наркотичного сп`яніння і за такі дії настає адміністративна відповідальність.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 271858 від 21.07.2024 зазначено, що ОСОБА_1 керувала автомобілем «Деу Матіз», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у медичному закладі в передбаченому законом порядку відмовилася, чим порушилав п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол складений за керування водієм транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмову від проходження медичного огляду на встановлення відповідного стану.

Так, суддею було досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого встановлено, що працівники патрульної поліції після зупинки транспортного засобу під керуванням водійки ОСОБА_1 , при перевірці її документів виявили наявність в неї ознак наркотичного сп`яніння, а саме бліде обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, та запропонували останній пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Разом з тим, ознаки наркотичного сп`яніння, які вказав поліцейський, на думку судді, є удаваними та не підтверджені жодними об`єктивними доказами, окрім як самим поліцейським, який не може бути незацікавленим щодо обставин огляду. Навпаки, на відеозапису добре видно, що ОСОБА_1 поводиться адекватно, її поведінка в повній мірі відповідає обстановці і жодних видимих ознак наркотичного сп`яніння не вбачається.

Крім того, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського підтверджується, що ОСОБА_1 не відмовлялась і хотіла пройти медичний огляд, про що просила поліцейського виписати їй направлення до лікарні, однак отримала відмову у цьому.

За таких обставин, працівники поліції мали забезпечити та доставити водійку до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Проте наявні докази свідчать про здійснення працівниками поліції дій, які суперечать Інструкції та ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення, який передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Вимогами ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського і проведений огляд з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.

Всупереч зазначеним вимогам порядку проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейський без законних на те підстав, незважаючи на повідомлення ОСОБА_1 поліцейському про її бажання пройти такий огляд та не забезпечив проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Крім того, суддя звертає увагу й на те, що при складанні протоколу ОСОБА_1 не було роз`яснено право на правничу допомогу, чим порушено право особи на захист. Як було встановлено суддею, під час оформлення протоколу ОСОБА_1 вимагала присутності свого адвоката, але поліцейський знехтував це право та склав протокол, не дочекавшись приїзду захисника.

Наведені факти свідчать про порушення поліцейським встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння, який викликає сумніви щодо об`єктивності дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Тому суддя вважає, що додані до матеріалів справи письмові докази не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, тому суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а, відтак і відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь..

Тому вважаю за необхідне провадження по справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 221, 283, ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя: І. В. Клименко