Справа № 199/6467/24
ПОСТАНОВА

іменем України

19.08.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 655123 від 20.07.2024, ОСОБА_1 20.07.2024 о 21:20 годині за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру, відносно своєї доньки ОСОБА_2 , а саме: висловлювала нецензурну лайку, образи, залякувала та погрожувала. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 надала суду письмові пояснення відповідно до яких просить звернути увагу на ОСОБА_2 , яка упродовж 30 років не дає їй та її доньці ОСОБА_3 спокою, постійно погрожує вбивством, психіатричною лікарнею. Вона її боїться.

Згідно письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 надані працівникам поліції убачається, що 20.07.2024 вона викликала працівників поліції у зв`язку з протиправними діями її матері ОСОБА_1 , котра принижує її гідність, погрожує. Дане пов`язано з її неадекватною поведінкою. Матір було неодноразово притягнуто до відповідальності за домашнє насильство, однак остання ігнорує профілактичні бесіди зі сторони працівників поліції та органів виконавчої служби.

Дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Вимогами ст. 251 КУпАП передбачено поняття доказів та порядок їх збирання у справі про адміністративне правопорушення, при цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Згідно положень ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дані про свідків події.

Приписами ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суд зауважує, що для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд акцентує, що при розгляді справи даної категорії, а саме ст. 173-2 КУпАП, важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми. Якщо є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт - це особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

На переконання суду, матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення, яке їй інкримінується, з підстав того, що: потерпіла ОСОБА_2 у письмових поясненнях вказала, що її матір поводить себе неадекватно та ігнорує профілактичні бесіди зі сторони працівників поліції та виконавчої служби.

Суд акцентує увагу й на тому, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, відносно ОСОБА_1 неодноразово працівниками поліції направлялися до суду протоколи за ст. 173-2 КУпАП, з підстав того, що сторони ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) мешкають за однією адресою та в ході їх сумісного проживання у них систематично виникають конфлікти на побутовому ґрунті, що на переконання суду є цивільно-правовими відносинами. Дані справи про адміністративне правопорушення були закриті (постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від: 13.02.2024, 05.06.2024, справи: № 199/1115/24; 199/4139/24).

З вказаного суд вважає за необхідне вказати що, відповідно до правової позиції Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду (справа № 545/ 744/19), факт сварок і непорозумінь між матір`ю та донькою на побутовому ґрунті, свідчить про наявність конфлікту між членами родини та не підтверджує факт вчинення особою саме домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що інших переконливих доказів на підтвердження того, що 20.07.2024 о 21:20 годині за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 було вчинено саме домашнє насильство по відношенню потерпілої ОСОБА_2 , суду не надано.

Суд констатує, що наявними в розпорядженні суду доказами, не підтверджено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, як і не надано об`єктивних та достовірних даних на підтвердження вини останньої у вказаному правопорушенні.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

З приводу письмових посилань потерпілої ОСОБА_2 , що її матір ОСОБА_1 має неадекватну поведінку та остання ігнорує профілактичні бесіди зі сторони працівників поліції та органів виконавчої служби суд зазначає, що відповідно до завіреної копії термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 , серія АА № 169576 від 20.07.2024, останній були встановлені обмеження в тому числі «заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 », строком на 10 діб, а саме до 31.07.2024, що в даному випадку не є предметом розгляду у вказаному провадженні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись п. 1) ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко