Справа №: 465/6282/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2024 м.Львів

суддя Франківського районного суду м. Львова Баран О.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце перебування: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 НГУ, 08.08.2024, близько 19 год. 00 хв., знаходився за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 , у АДРЕСА_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, в умовах дії воєнного стану, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Судове засідання у справі призначалися неодноразово. В судове засідання, яке призначено на 19.08.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, адміністративним правопорушенням є вчинення дій передбачених частиною першою цієї статті (розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння), вчинені особою, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції Закону № 3633-ІХ від 11.04.2024), особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Водночас, там же, в абзаці шостому законодавець надає визначення поняття демобілізації як комплексу заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України. На цей час таких рішень Президентом України не приймалось.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 № 303.

Указом Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період, який триває до оголошення (набрання чинності) окремого рішення президента України про демобілізацію.

Крім цього, Указом Президента України № 64/20211 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Тобто, дане адміністративне правопорушення вчинено в умовах особливого періоду, та воєнного стану, що підвищує його суспільну небезпеку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, доведена:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії НГУ № 275223 від 09.08.2024, відповідно до якого солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 НГ України, під час дії воєнного стану, 08.08.2024, близько 19 год. 00 хв., знаходився за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 , у АДРЕСА_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, в умовах дії воєнного стану, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП;

- висновком № 002193, складеним 08.08.2024 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 оглянутий 08.08.2024 о 19 год. 30 хв., з якого вбачається, що останній відмовився від проходження огляну;

- показами свідка ОСОБА_2 (санатарного інструктора), наданими в суді, який був безпосереднім очевидцем відмови ОСОБА_1 від проходження огляду та наявності ознак наркотичного сп`яніння (неприродної блідності обличчя, вказав, що зіниці очей, що не реагували на світло, мав підвищену жвавість з різким переходом у притупленість стану, і навпаки). Виявив бажання вдруге проходити стаціонарне лікування в умовах центру превенції та узалежнень, де наступного ранку у його організмі виявлено залишки канабіоїдів та метадону;

- копією витягу з Наказу, який підтверджує статус військовослужбовця ОСОБА_1 .

Проаналізувавши зазначені документи, суд дійшов висновку про їх відповідність критеріям належності і допустимості. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відсутністю обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 та доходить висновку про обрання ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. 33 35, 40-1, ч. 3 ст. 172-20, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце перебування: АДРЕСА_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Баран О.І.