Справа № 366/1283/24
Провадження №3/366/1077/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року смт Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділу поліції №1 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (м. Чорнобиль), про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 46-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26.04.2024 справа надійшла до суду.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 934449 від 23.04.2024:

23.04.2024 року о 13 год. 45 хв., ОСОБА_1 без дозволу перебування в зоні відчуження ЧАЕС був виявлений в територіальних межах АДРЕСА_2 , яке відповідно до постанови КМУ № 106 від 23.07.1991 «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», чим порушив вимоги п. 4.3 розділу 4 наказу МНС № 1157 від 02.11.2011, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 46-1 КУпАП.

Згідно з протоколом авторозподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Корчкова А.А. Розгляд справи призначено на 19.06.2024.

18.06.2024 через канцелярію суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкликання його зави від 23.04.2024, яка міститься в матеріалах справи, та у якій зазначено про розгляд справи без його участі, оскільки зазначена заява підписана під впливом працівників поліції, тому просить суд не брати до уваги зазначену заяву, а справу розглядати за його участі. Також, просив суд про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, а також 01.07.2024 долучив письмові пояснення у справі у яких зазначив, що провину у вчиненні правопорушення не визнає. Зокрема зазначив, що, 23.04.2024, виконував роботи з очистки меліораційного каналу, який проходить вздовж траси Р02, що веде від села Красятичі до села Мар`янівка. Жодних попереджувальних знаків, що це зона відчуження, чи загорож там не було, тому відомості відображені у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він перебував у зоні відчуження у відселеному с. Бобер є неправдивими. Біля ділянки, де він виконував роботи, по дорозі вільно їздили автомобілі, знаходились окопи ЗСУ та не було ніяких попереджувальних знаків про те, що це зона відчуження. Враховуючи викладене просив суд визнати його не винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.46-1 КУпАП.

Розгляд справи відкладено на 01.07.2024. З метою повного встановлення всіх обставин справи, суд прийняв рішення про виклик до суду особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 934450 від 23.04.2024: поліцейського ВП №1 (м.Чорнобиль) Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, ст. лейтенанта поліції Лукашенка Д.О.

У судове засідання, призначене на 01.07.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно, належним чином, звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, проте доказів, які б підтверджували зазначене, до суду не надав.

Поліцейський ВП №1 (м.Чорнобиль) Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, ст. лейтенант поліції Лукашенко Д.О. у судове засідання, призначене на 01.07.2024 не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно, належним чином, звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи у зв`язку з сімейними обставинами.

Розгляд справи відкладено на 11.07.2024.

У судове засідання, призначене на 11.07.2024, ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно, належним чином. Причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Поліцейський ВП №1 (м.Чорнобиль) Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, ст. лейтенант поліції Лукашенко Д.О. у судове засідання, призначене на 11.07.2024 не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно, належним чином. Причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 268 КУпАП, суддя приходить до висновку про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення у справі.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 року (заява №36673/04) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Виходячи з практики застосування Європейським судом Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із перелічених елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення за ст. 46-1 КУпАП, до матеріалів справи долучено:

- карту-схему єдиної дислокації відділу поліції № 1 Вишгородського РУП, складену 23.04.2024;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 23.04.2024

Інших документів, які б відповідали критеріям доказів у відповідності до ст. 251 КУпАП, матеріали справи не містять.

Згідно з долученою схемою, на останній зображено місцевість, яка має назви населених пунктів, які неможливо прочитати через неналежним чином її виготовлення.

На схемі кульовою ручкою зображено «+», що згідно з умовними позначеннями є місцем виявлення правопорушника.

При цьому, на схемі є різні позначки, зміст яких не розкривається в графі «Умовні позначки», а також відсутні пояснення щодо того, яка саме територія є територією, віднесеною до зони відчуження Чорнобильської АЕС.

Такі обставини ставлять під сумнів те, що ОСОБА_1 виявили у зоні відчуження, а не поблизу неї.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 останній пояснив, що 23.04.2024 виконував роботи на ділянці місцевості між відселеним с. Бобер та с. Вовчків, де проводив роботи з розчищення меліоративного каналу.

Таким чином, зміст пояснення зводиться до того, що ОСОБА_1 не перебував в с. Бобер зони відчуження, а між цим відселеним пунктом та с. Вовчків, яке не входить в перелік відселених пунктів Чорнобильської зони відчуження. Наведене дає обґрунтовані сумніви у тому, що ОСОБА_1 перебував у зоні відчуження, а не поблизу неї.

Також є незрозумілим те, яким чином ОСОБА_1 проник на територію зони відчуження, оскільки остання після ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи була огороджена колючим парканом та попереджувальними написами про заборони заходити в неї.

Про те, яким чином ОСОБА_1 потрапив у зону відчуження, як йому це інкримінується (в обхід КПП, через місця знищення огороджувального паркану тощо) матеріали справи не містять.

Наведені обставини свідчать про обґрунтовані сумніви у тому, що ОСОБА_1 проник в зону відчуження, і такі обставини відповідно до положень ст. 62 Конституції України тлумачаться на його користь.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені обставини та застосовані норми права, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є недоведеною, зібрані докази спростовуються фактичними обставинами справи, тому, провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати

Питання судових витрат суддя вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

Оскільки в цьому випадку провадження у справі підлягає закриттю, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 1, 7, 124, 245, 247, 251, 256, 266, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 46-1 КУпАП, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня вручення копії постанови.

Суддя Анатолій КОРЧКОВ