П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/606/24

Провадження № 3/936/250/2024

28 серпня 2024 року селище Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарапатської області Павлюк С.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із адміністративних матеріалів водій ОСОБА_1 28.05.2024 близько 17.30 год в селі Підполоззя по вул. Головній, 99, керуючи транспортним засобом марки "Skoda Fabia" д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху внаслідок чого не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої він причетний, чим порушив вимоги п. 2.10 «а», п.2.5, п.12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з?явився, подав до суду свої письмові пояснення, в яких зазначив, що 28.05.2024 близько 17.30 год їхав у транспортному засобі марки "Skoda Fabia" д.н.з. НОМЕР_1 як пасажир та не перебував за кермом даного транспортного засобу, отже не є суб`єктом вчинення даних правопорушень, його дружина ОСОБА_2 в той час керувала транспортним засобом.

Представник ОСОБА_1 скерував до суду пояснення та просив закрити провадження по справі посилаючись на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП. У матеріалах справи відсутні будь які докази які б давали можливість встановити факт, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння та зважаючи на відсутність належних і допустимих доказів, які б в сукупності доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень та зважаючи на допущення поліцейськими порушень прав ОСОБА_1 при оформленні матеріалів про адміністративні правопорушення.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення ААД №488946, ААД №341554 та ААД №488945 від 28.05.2024 та долучені до них матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, виходячи з такого.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху.

Згідно з ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, диспозицією ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 здійснив наїзд на паркан, а також пошкодив транспортний засіб, проте будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин заподіяння шкоди по цьому факту до матеріалів справи не долучено, не відібрано пояснень з даного приводу, не оцінено завданої шкоди. Схема ДПТ, що долучена до матеріалів справи, не підписана учасником ДТП.

Відповідно до ч.4 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 за №1395, на зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; номерний знак транспортного засобу; власник (співвласник) транспортного засобу; серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а уразі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою; перелік видимих (зовнішніх)пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; вид пригоди; кількість учасників ДТП; порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306; результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення); тип транспортного засобу. Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Однак, всупереч зазначеним вимогам Інструкції, у схемі місця ДТП, долученій до протоколу про адміністративне правопорушення, не зазначено жодної інформації із вказаного вище переліку. Отже, із вказаної схеми взагалі не можливо встановити, що вона складена щодо ДТП, учасником якої нібито був ОСОБА_1 . Із вказаної схеми неможливо встановити, які саме ушкодження зазнав паркан, відсутні фотознімки пошкоджень чи їх опис.

У п.24 Постанови Пленуму ВСУ 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та недопущення ігнорування прав потерпілого, але також і прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З пояснень свідка ОСОБА_3 , даними в судовому засіданні, вбачається, що вона керуючи своїм автомобілем д.н.з. НОМЕР_1 поверталася з селища Воловець Мукачівського району, де була у справах, до місця свого проживання в село Буковець. На її мобільний телефон подзвонив чоловік ОСОБА_1 , який повертався з м. Ужгород і повідомив, що вийшов на трасі Київ-Чоп біля населеного пункту Абранка. Через деякий час вона під`їхала, чоловік ОСОБА_1 підсів до автомобіля на переднє пасажирське сидіння. Через деякий час, рухаючись в напрямку селища Жденієво через село Підполоззя вони підібрали колегу ОСОБА_1 біля будинку № 99 в селі Підполоззя дорогу їй перебігав кіт, і вона з метою уникнення наїзду вивернула кермо вліво і з`їхала в кювет. Автомобіль з`їхав в кювет так, що ліва сторона його була заблокована. Те, що ліва сторона автомобіля була заблокована, також підтверджується схемою ДТП та описом до неї (хоч вона і складена працівником поліції одноособово), з якої вбачається, що ушкодження автомобіля прийшлися повністю на його ліву сторону.

Крім того, до адмінматеріалів долучено письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , котрі просять розглянути справи у їх відсутності, а щодо обставин ДТП пояснили, що не бачили хто саме був за кермом.

Відтак, в матеріалах справи про адміністративне порушення відсутні будь-які докази, які б вказували на вчинення адміністративних правопорушень саме ОСОБА_1 , як і відсутні відеозаписи його відмови від проходження відповідного медичного огляду.

З урахуванням наведеного, а також враховуючи, що згідно вимог ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, наведені порушення вимог закону чітко вказують на відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Також відповідальність за статтею 122-4 КУпАП настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Оскільки ОСОБА_1 не був учасником ДТП, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП України.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Жодним наявним доказом в матеріалах справи об`єктивно не підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Разом з тим протокол відносно ОСОБА_1 складено за порушення пункту 2.5 ПДР, тобто за відмову від проходження огляду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 за N1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1 Порядку ним визначається процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Згідно з приписами пункту 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

З вказаної норми слідує, що право та обов`язок поліцейського вжити заходів з метою встановлення стану сп`яніння водія обумовлюється наявністю у водія ознак такого стану, встановлених МОЗ і МВС.

Відповідно до пункту 3 Порядку, який кореспондується з положеннями пункту 6 Інструкції та частиною другою статті 266 КУпАП огляд водія з метою встановлення стану сп`яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу.

Згідно з приписами пункту 12 розділу II Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Матеріали справи не містять направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я. Відтак, оскільки поліцейський не направляв ОСОБА_1 на проведення відповідного огляду - запис у протоколі про відмову останнього від проходження огляду, як події правопорушення, є щонайменше передчасним.

Крім цього, відеозаписами з боді-камер поліцейських до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено, у зв`язку із чим, суд позбавлений можливості повного, всебічного і об`єктивного розгляду справи.

Проте, всупереч вказаних вимог закону, працівниками поліції не надано належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Таким чином, за відсутності належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме його об`єктивної сторони, яка полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння суд має закрити справу за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Отже, встановлені судом обставини, ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколах, а тому вони не можуть бути прийняті до уваги як належні та допустимі докази.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомість.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що під час розгляду справи не доведено, що в діях останнього наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, тому вважаю, що провадження в справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю

Відповідно до ст. 4 ч 2. п. 5 З.У «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити за відсутністю складу правопорушень в діях ОСОБА_1 , то судовий збір стягненню не підлягає

Керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП України відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя: Павлюк С.С.