ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/456/24 Справа № 703/2532/24 Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАПГоловуючий у І інстанції Биченко І.Я. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі захисника Райнова Г.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 близько 23 години 00 хвилин 18 квітня 2024 року, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_3 , в ході якої ображав її та висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що в момент конфлікту він перебував у під`їзді, а його колишня дружину у квартирі за зачиненими дверима. Таким чином, вона не відчувала для себе будь яких ризиків з боку ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 не заперечує, що інколи між ним та його колишньою дружиною виникають сварки з приводу участі ОСОБА_1 в житті їх сина, але при цьому будь якої загрози один для одного вони не становлять.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня дата вчинення правопорушення, також свідки в поясненні не зазначили, що ОСОБА_1 висловлювався на адресу колишньої дружини нецензурною лайкою.

В судове засідання, призначене апеляційним судом на 23.08.2024 на 10:30 год., ОСОБА_1 не з`явився, при цьому про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додатку «Viber».

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за участі його захисника ОСОБА_4 .

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисники Райнова Г.С. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 викладену в апеляційній скарзі, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №295167 від 10.05.2024 згідно якого вбачається, що 18.04.2024 близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_3 , в ході якої ображав її та висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї;

- копії протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення 19.04.2024 від ОСОБА_3 , згідно якого вбачається, що 18.04.2024 близько 23 год. 00 хв. колишній чоловік заявниці ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , словесно висловлював погрози нецензурною лайкою, образи в бік заявниці, яка просила провести профілактичну бесіду з ОСОБА_1 ;

- письмових пояснень ОСОБА_3 , згідно яких вбачається, що в березні 2024 року вона розлучилася з ОСОБА_1 , від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розлучення відносини залишилися посередніми, але намагалися не конфліктувати. 18.04.2024 близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_3 прийшов за місцем мешкання ОСОБА_3 , та почав гучно стукати у двері квартири, при цьому висловлював на адресу ОСОБА_3 погрози, та виражався нецензурною лайкою. ОСОБА_3 перебувала у квартирі за зачиненими дверима. Через деякий час ОСОБА_1 вийшов на подвір`я, та почав жбурляти каміння у вікна квартири ОСОБА_3 , потім знову піднявся на поверх та продовжив гучно стукати у двері квартири ОСОБА_3 , та погрожувати останній;

- письмових пояснень ОСОБА_1 , згідно яких вбачається, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , сімейні відносини не склалися та в березні 2024 року вони розлучилися. Від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2. 18.04.2024 близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_1 , проходив повз будинку де мешкає його колишня дружина та син. На балконі побачив колишню дружину та хлопця на ім`я ОСОБА_6 . ОСОБА_1 спитав де його син, на що ОСОБА_6 відповів, що він у бабусі. Через деякий час колишня дружина та ОСОБА_6 вийшли на вулицю до ОСОБА_1 , під час спілкування між ними стався мовний конфлікт. Після чого колишня дружина та ОСОБА_6 пішли у квартиру, а ОСОБА_1 пішов за ними. За дверима квартири він почув характерні звуки, почав стукати у двері, при цьому висловлюватися на адресу колишньої дружини нецензурною лайкою;

- письмових пояснень ОСОБА_7 , згідно який вбачається, що вона є сусідкою ОСОБА_3 , яка раніше мешкала за своїм чоловіком ОСОБА_1 . 18.04.2024 близько 23 год. 00 хв. у під`їзді будинку перебував ОСОБА_1 , який гучно стукав у двері квартири ОСОБА_3 , та вчиняв сварку з останньою. ОСОБА_7 , зробила зауваження ОСОБА_1 , через деякий час він пішов з під`їзду.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що в момент конфлікту він перебував у під`їзді, а його колишня дружину у квартирі за зачиненими дверима. Таким чином, вона не відчувала для себе будь яких ризиків з боку ОСОБА_1 .

Дані доводи є неспроможними, оскільки ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона ст.173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Згідно з ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Враховуючи викладене, аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення, та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що обставини домашнього насильства, які описані у ньому, дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину, зміст протоколу відповідає диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до доводів апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня дата вчинення правопорушення, також свідки в поясненні не зазначили, що ОСОБА_1 висловлювався на адресу колишньої дружини нецензурною лайкою, апеляційний суд зазначає, що дані доводи є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення Серія ВАД №295167 від 10.05.2024, в якому зазначено дата, час, місце та обставини вчинення адміністративного правопорушення, письмовими поясненнями очевидця, та письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 відібраними працівниками поліції на місці, де сам ОСОБА_1 вказує, що дійсно висловлювався на адресу колишньої дружини нецензурною лайкою.

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони ні окремо, ні в сукупності, не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а тому не можуть слугувати підставами для його скасування.

Апеляційний суд враховує і те, що докази наявні в матеріалах справи взаємо узгоджуються один з одним і підстав для сумніву в їх об`єктивності та суперечливості, як на те вказує апелянт, не вбачається. Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви в об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи щодо ОСОБА_1 не надано і не здобуто в процесі апеляційного розгляду, а тому підстави для визнання їх недопустимими відсутні.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2024 року, щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба