ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , розвідника-сапера відділення інженерної розвідки інженерно-технічного взводу інженерно технічної роти групи інженерного забезпечення, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

18.07.2024 року близько 10.00 год. було виявлено, що солдат ОСОБА_2 в умовах особливого періоду не повернувся з відпустки до місця служби в район бойового призначення поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 . 20.07.2024 року близько 08.00 год. солдат ОСОБА_2 повернувся до місця служби. Таким чином солдат ОСОБА_2 військовослужбовець служби за мобілізацією, своїми умисними діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, а саме не з`явився вчасно з відпустки без поважних причин на військову службу, що вчинене в умовах особливого періоду.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, належним чином був повідомлений про місце, день та час розгляду справи, але надіслав на адресу суду заяву про невизнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, просив слухати справу без його участі.

Частиною 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що справа про адміністративне правопорушення може розглядатися під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Суд вважає можливим розглянути адміністративну справу у відсутність ОСОБА_2 .

З заяви ОСОБА_2 від 15.08.2024 року вбачається, що він свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, не визнає. Зазначає, що у липні 2024 року йому надали відпустку за сімейними обставинами у зв`язку з укладенням шлюбу з 11.07.2024 року до 17.07.2024 року. Його військова частина дислокувалася і йому не повідомили про це, він повернувся за останнім відомим місцем знаходження військової частини. Оскільки там нікого не було, на третій день (20.07.2024 року) він знайшов військову частину і йому повідомили про притягнення до дисциплінарної відповідальності через самовільне залишення частини шляхом списання частини грошового забезпечення, а саме 17000,00 грн. Крім того справу було передано до суду для притягнення його до адміністративної відповідальності. Посилався на ст. 61 Конституції України, та з урахуванням того, що його вже притягнули до дисциплінарної відповідальності шляхом дисциплінарного стягнення (відрахування частини грошового забезпечення) і враховуючи принцип неможливості притягнення двічі до юридичної відповідальності за одне і те саме правопорушення просив не визнавати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення за самовільне залишення військової частини за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідальність за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відтак, станом на день вчинення адміністративного правопорушення 18.07.2024 року в Україні діє особливий період (воєнний стан).

Вивчивши заяву ОСОБА_2 від 15.08.2024 року, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення А4941-230 від 03.08.2024 року; акт службового розслідування №7921 від 05.08.2024 року; наказ командира в/ч НОМЕР_1 №646 від 02.08.2024 року; витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 №151 від 28.05.2024 року; письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ; заяву ОСОБА_2 від 07.08.2024 року про визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП; наказ командира в/ч НОМЕР_1 №38 від 04.11.2023 року; наказ командира в/ч НОМЕР_1 №4 від 18.09.2023 року, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-11 КУпАП.

Закон України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV (далі Статут) визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Стаття 5 Статуту визначає, що за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до статті 45 Статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 84 Статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Отже, як прямо слідує з наведеної норми, проведення командиром службового розслідування є його правом, а не обов`язковою умовою. І таке розслідування має на меті встановлення певних обставин, що можуть вплинути на прийняття рішення про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.

Стаття 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Тобто певний проступок може містити одночасно склад і дисциплінарного, і адміністративного проступку, що пов`язано з певними повноваженнями або статусом суб`єкта проступку.

Адміністративне правопорушення, вчинене особою, водночас може бути і дисциплінарним проступком, оскільки пов`язане з неналежним виконанням службових обов`язків (обов`язків несення військової служби). Відтак притягнення до двох видів юридичної відповідальності не виключається.

Суд зазначає, що обставини, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення А4941-230 від 03.08.2024 року, у повній мірі не охоплюють обставини зазначені у Акті службового розслідування №7921 від 05.08.2024 року та наказі №646 від 02.08.2024 року і по суті предметом службового розслідування було виявлення причин та умов, що сприяли можливому вчиненню правопорушення.

З огляду на викладене, твердження ОСОБА_2 щодо неприпустимості подвійного притягнення особи до відповідальності та поважності причин невчасного повернення останнього до військової частини на військову службу не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_2 , який є військовослужбовцем, ступінь його вини, майновий стан, тому вважає за необхідним застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 14, 24, 27, 33, 40-1, 172-11, 268, 283 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., який повинен бути сплачений на користь держави за наступними реквізитами: отримувач: Добропільське ГУК/Добропільська МТГ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: (IBAN): UA0005652, код класифікації доходів бюджету 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету - адміністративні штрафи та інші санкції.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Любчик