Справа № 175/2673/24
Провадження № 3/175/1368/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Заборський В.О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №647249 від 20.11.2023, водій ОСОБА_1 20.11.2023 о 22-10 год. біля буд.79 по вул.Парковій в м.Краматорську керував транспортним засобом ЗАЗ «Daewoo» Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. Правопорушення скоєно повторно протягом року, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.130 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла до суду 21.02.2024, розгляд зазначеної справи було призначено на 27.05.2024, про що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився, тому вважаю за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки відповідно до частини 2 ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбаченою ст.130 КУпАП не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про те, що провадження у справі підлягає закриттю з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, суд враховує, що ч.3 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою ст.130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але всупереч цим вимогам, відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного Протоколу не забезпечено.

До протоколу серії ААД №647249 від 20.11.2023 в якості доказу вини долучено пояснення ОСОБА_1 ; рапорт поліцейського взводу 2 роти 3 БПП в м.Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП Бєляніна М, відеозапис з бодікамери.

В адміністративній справі також наявні: постанова Олександрівського районного суду Донецької області від 25.01.2023 про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та постанова Дружківського міського суду Донецької області від 05.10.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому ОСОБА_1 інкримінується адміністративне правопорушення саме за ч.3 ст. 130 КУпАП, проте не надано суду доказів притягнення його повторно протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто, зміст викладених у протоколі обставин вчинення правопорушення не відповідає змісту диспозиції ч. 3 ст. 130 КУпАП. А надані докази на підтвердження інкримінованого правопорушення не є належними та допустимими з огляду на диспозицію ч.3 ст. 130 КУпАП.

З огляду на досліджені докази суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.3 ст.130 КУпАП, а саме дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню, оскільки поліцейський в протоколі про адміністративне правопорушення в розділі «суть адміністративного правопорушення» посилається на «вчинення ОСОБА_1 правопорушення повторно протягом».

На підтвердження того, що ОСОБА_1 є особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП поліцією не надано ні довідки, ні витягу із бази даних поліції, а також судових рішень відносно ОСОБА_1 , стосовно якого складено протокол - теж не надано. Натомість долучено постанову Олександрівського районного суду Донецької області від 25.01.2023 за ч.1 ст.130 КУпАП (провадження закрито).

Суд зазначає, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Барбера, Мессегу і Джабардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Вищевикладене свідчить про те, що особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з відсутністю доказів того, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався до адміністративного стягнення за ст. 130 КУпАП, суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 9, 10, 130, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя В. О. Заборський