Справа № 359/5662/24
Провадження № 3/359/3303/2024
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., за участі захисника особи, яка притягується до відповідальності адвоката Маляр С.А. та потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль НПУ ДПП УПП у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

З даних протоколу серії АА №317279 слідує, що 22.05.2024 р. о 19 год. 40 хв., гр. ОСОБА_3 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство економічного характеру, яке проявлялось у забороні знаходження в будинку, де разом проживають син ОСОБА_1 та колишня дружина ОСОБА_2 . В протоколі його дії кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні захисник Маляр С.А. зазначив, що із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 не погоджується та вважає, що обставини викладені в ньому не відповідають дійсності. Окрім того протокол не відповідає вимогам КУпАП і складений з порушенням процедури. Також зазначив, що відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильств а. насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство -це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст.173-2 КУпАП має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема економічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі дії, що свідчать про суперечку щодо власності, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі дії спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП. за обставин викладених у протоколах, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Не убачається з протоколу, що ОСОБА_3 своїми діями мав на меті вчинити домашнє насильство економічного характеру.

Згідно з п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа № 359/6401/24 про усунення перешкод користування житловим приміщенням шляхом вселення. Позов стосується спірного житлового приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла. їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-2 КУпАП складом домашнього насильства економічного характеру є позбавлення житла, на яке потерпілий має передбачене законом право.

Із наведеного убачається, що особи, які визначені протоколом про адміністративне правопорушення потерпілими, станом на цей час доводять своє право на спірне майно, а отже, як в справі про адміністративне правопорушення так і взагалі відсутні докази того, що потерпілі станом на 22.05.2024 мали визначене законом право на майно, з якого їх ніби то було виселено.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), n. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

За наведених вище підстав, адвокат Маляр С.А. просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 172-3 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 та її син ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснили, що проживають в даному будинку весь час. 10.05.2024 року ОСОБА_2 в даному будинку святкувала свій День народження. Проживала з сина там постійно і у зв`язку з відсутністю електроенергії користувалися генератором. 20.05.2024 року вона приїхала в будинок і коли хотіла зайти туди, то двері та замок були замінені. Вона викликала поліцію та повідомила, що її та сина колишній чоловік не пускає до їхнього домоволодіння, проте протокол працівники поліції не склали так як колишній чоловік - ОСОБА_3 був відсутній в будинку. Пізніше, а саме 22.05.2024 року, вона разом із сином знову приїхала до будинку з метою потрапити туди. Цього разу її колишній чоловік знаходився у будинку і не пускав її з сином в середину. Вона була змушена знову викликати поліцію. Приїхавши на місце виклику працівники поліції склали на ОСОБА_3 протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП так як він не впускав до будинку сина та колишню дружину.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_3 та проживає по праву сторону від його подвір`я. Знайома вона із ОСОБА_2 та їхнім сином. По сусідству проживає з 2021 року. З ОСОБА_3 спілкується як з сусідом. З ОСОБА_2 бачилася, але не спілкувалася. До квітня місяця 2024 року в будинку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 проживав разом з ОСОБА_2 та її сином. Після квітня 2024 року в даному будинку ніхто не проживав. В будинку після квітня 2024 року було відсутнє світло і ОСОБА_3 просив її доглянути за будинком та подвір`ям. В кінці травня ОСОБА_3 підключив світло до будинку. Куди виїхала його сім`я він не повідомляв. Про те, що ОСОБА_3 заміняв двері в будинку знає, бо вони були старі та не зачинялися. За вказаний період, окрім 22.05.2024 року, ОСОБА_2 , її сина в будинку вона не бачила. ОСОБА_3 почав жити в даному будинку десь в кінці квітня на початку травня.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, встановив, що вина ОСОБА_3 у скоєнні дій економічного характеру, тобто насильства в сім`ї не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, судом не встановлений, виходячи з наступного.

Статтею 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство може буде вчинено лише у сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Даний Закон надає визначення поняттю економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру (п.4 ч.І ст.1 вказаного Закону).

Дослідивши матеріалі справи, суд дійшов до висновку, що провадження по даній справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки докази вчинення даного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Відповідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В матеріалах про адміністративне правопорушення відсутні відомості, які б підтверджували викладені в протоколі обставини вчинення правопорушення.

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 (а.с.5), які він надав інспектору взводу ТОР БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області, його колишня дружина зареєстрована та проживає разом з його сином за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, в дослідженому судом направленні Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради зазначено, що батьки неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають окремо: мати разом із сином проживають за адресою АДРЕСА_2 , а батько - АДРЕСА_1 (а.с.36). Дані обставини також підтверджуються актом проведення оцінки рівня безпеки неповнолітнього ОСОБА_1 (а.с.44).

Дані докази свідчать про те, що матеріали адміністративної справи не містять беззаперечних доказів проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та їх сина ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 , що в свою чергу не дає суду підстав вважати, що ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство економічного характеру по відношенню до своєї дружини та сина. За відсутності інших доказів порушення гр. ОСОБА_3 , які визначені в протоколі, у суду відсутні підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності.

З цього приводу, на думку судді, в протоколі та наданих матеріалів про адміністративне правопорушення, не зазначено достатньо доказів, які б могли підтвердити сам факт вчинення зазначеного правопорушення ОСОБА_3 .

Оскільки інших обставин в протоколі не відображено, у суду відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності порушень, про які вказано в протоколі.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст. 173-2 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді не здобуто.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративної о правопорушення, передбаченого ч.1ст. 173-2 КУпАП.

Па підставі наведеного керуючись ч.1 ст. 173-2 та п.1 ст. 247 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________.