ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2486/24

Номер провадження 3/495/1426/2024

28 травня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону, відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), інспектор прикордонної служби 1 категорії перекладач групи інспекторів прикордонного контролю ,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

20.03.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол ПдРУ №307950 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, відносно ОСОБА_1 відповідно до якого 18.12.2023 та 05.01.2024 головний сержант ОСОБА_1 здійснив прояв недбалого ставлення до несення служби, що виразилось у неналежному виконанні військовою службовою особою своїх службових обов`язківчерез недбале чи несумлінне ставлення до них, в наслідок пслаблення контролюв організації служби, так 18.12.2023 та 05.01.2024 під час перебування у прикордонному наряді «Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску» через державний кордон «Паланка-Маяки-Удобне» під час в`їзду в Україну громадянина Вірменії ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , 18.12.2023 та 05.01.2024 громадянина Вірменії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порушення вимог п. 1 розпорядження Південного регіонального управління ДПСУ від 15.08.2023 №5/5705-23-Вих (в частині забезпечення проведення контролю другої лінії у відношення осіб з громадянством країн ОДКБ), здійснено пропуск на в`їзд в Україну вищевказаних громадян без проведення процедури контролю другої лінії та врахування профілів ризику встановлених на 2024 рік, таким чином головний сержант ОСОБА_1 порушив вимоги п. 17 гл. 5 р. ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ, затвердженої наказом МВС від 19.10.2015 №1261.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Крім того, ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбаченечастиною першоюцієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про недбале ставлення військової службової особи до військової служби ОСОБА_1 .

Так, недбале ставлення до військової служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Несумлінне ставлення службової особи до своїх службових обов`язків, передусім, характеризує поведінку (дію або бездіяльність) при недбалості. Вона означає, що за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (неякісне, неточно, неповно, поверхнево, несвоєчасно тощо) або взагалі не виконує службові обов`язки, які входять до її компетенції. Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Отже, для об`єктивної сторони недбалості необхідно встановити: а) нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи; б) коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом у встановленому порядку; в) яким способом і які конкретні дії суб`єкт повинен був здійснити за даних обставин; г) чи мав він реальну можливість виконати ці дії; д) в чому виразилися допущені ним порушення.

При встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинититі дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові(посадові)обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається. При цьому треба враховувати як об`єктивні, так і суб`єктивні фактори. Зокрема, зовнішні умови й обстановку, в якій доводилось виконувати обов`язки військовій службовій особі, дії вищестоящих командирів і начальників, а також дані, які характеризують особу винного, його кваліфікацію, професійну підготовку, тривалість перебування на посаді, яку обіймає, досвід та інші обставини провадження.

З наведеного вбачається, що для встановлення факту недбалого ставлення до військової служби є необхідним встановити не тільки факт невиконання військовослужбовцем певного обов`язку, але й те, що таке невиконання мало місце саме внаслідок недбалості, тобто у зв`язку із тим, що особа за наявності реальної можливості виконання своїх обов`язків проявила до них байдужість та несумлінність.

Дана позиція узгоджується із позицією Верховного Суду, відображеної у постанові від 21 травня 2021 року по справі №85/12161/15-к.

Зміст об`єктивної сторони правопорушення при викладенні обставин його вчинення не розкрито і не описано, а лише констатовано факт вчинення такого порушення, суть адміністративного правопорушення не розкрито та зазначено, у чому саме полягало недбале ставлення до служби ОСОБА_1 , та у чому саме полягає «умисність», не зазначено, які саме конкретні обов`язки порушив та, відповідно, що повинен був зробити у відповідному випадку, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому, обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, спростовуються вищезазначеним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів.

У ст. 252 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши матеріали по справі, суддя дійшов висновку про відсутність в матеріалах адміністративної справи доказів вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність складу адміністративного правопорушення, на підставі чого, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 266, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження по справі №495/2486/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набираєзаконної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Д. Анісімова