Провадження № 3/127/6480/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши матеріали, які надійшли від Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення серія ВАД №152008 від 06 серпня 2024 року та серії ВАД №153349 від 06 серпня 2024 року, складені відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2.

Згідно протоколу серії ВАД №152008 від 06 серпня 2024 року ОСОБА_1 06 серпня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняє систематично психологічне насильство в сім`ї відносно своєї малолітньої доньки, а саме: нецензурно висловлюється у присутності доньки, чим може завдати шкоди її психологічному здоров`ю.

Згідно протоколу серії ВАД №153349 від 06 серпня 2024 року ОСОБА_1 06 серпня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняє систематично психологічне насильство психологічного характеру відносно свого малолітнього сина, а саме: ображає нецензурною лайкою, чим може спричинити шкоду його психологічному здоров`ю.

Справи про вчинення ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень надійшли до суду одночасно та постановою суду від 27 серпня 2024 року об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав, вказував, що протоколи складені за заявою ОСОБА_2 , яка є матір`ю його дружини, з якою він має не зовсім добрі стосунки. При цьому звертав увагу, що ОСОБА_3 з його сім`єю не проживає та не може давати оцінку стосункам у їх сім`ї, в тому числі і його відношенню до дітей. Також зазначив, що з дружиною вони проживають вже більше 14 років, у них гарна сім`я, чудові діти та теплі стосунки. Звернув увагу, що вони проживають в будинку, право власності на який ОСОБА_3 оформила на себе, однак остання користується земельною ділянкою біля будинку для своїх власних потреб та може завітати в будинковолодіння вранці, гупати в двері та погрожувати викликом поліції, провокує конфлікт. При цьому не підтверджував, що 06 серпня 2024 року ОСОБА_3 була за місцем їх проживання.

Допитана як свідок ОСОБА_4 , яка є дружиною ОСОБА_1 , підтвердила обставини, наведені ОСОБА_1 . При цьому вказувала, що викладене в заяві ОСОБА_3 є вигадками останньої, ОСОБА_1 гарно ставиться до дітей, любить їх, займається з ними, не лихословить, допомагає їй по господарству та звернула увагу, що вразі наявності грубого ставлення до дітей, вона б в першу чергу реагувала б на ситуацію. Поведінку своєї матері пояснити не може, хоча відмічала, що якось її мати викликала поліцію, бо начебто чоловік вкрав дитячий телефон, у них неприязні стосунки з нею. Звертала увагу, що мати може спричинити конфлікт як з нею, так і з братом, який проживає в цьому ж будинковолодіння в тимчасовому будинку. ОСОБА_1 намагається уникати матері. При цьому відмічає, що з вітчимом, на відміну від матері, у них чудові стосунки.

Допитана як свідок ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , показала, що останній одружений з ОСОБА_4 з 2010 року, вони хороші діти, працьовиті, у них гарна сім`я, ніяких нецензурних слів перед дітьми чи до дітей вони не допускають. Їхні діти виховані, розумні, добрі, відкриті та ніколи не скаржаться на батьків. Вона може дати їм оцінку, так як вони досить часто лишаються в неї. Вважає, що заява ОСОБА_3 пов`язана з користуванням дітьми частиною будинку, право власності на який вона оформила на себе після продажу квартири, яка належала її дітям, в тому числі і ОСОБА_4 , та її намаганням створити конфліктну ситуацію.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази, суддя дійшла наступного висновку.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в її діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

При цьому психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Отже під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих.

Згідно вищевказаної статті КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи.

Тобто, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на підтвердження вини ОСОБА_1 працівниками поліції складені протоколи про адміністративне правопорушення серії серія ВАД №152008 від 06 серпня 2024 року та серії ВАД №153349 від 06 серпня 2024 року, а також надано як докази протокол прийняття заяви від ОСОБА_3 від 06 серпня 2024 року, її письмові пояснення від 06 серпня 2024 року, форму оцінки ризиків.

Однак, з дослідженої у судовому засіданні сукупності доказів, у тому числі з показань допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , не вбачається вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому судом установлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 існують неприязні стосунки, виникають конфліктні ситуації, тому твердження ОСОБА_3 , за відсутності інших доказів, не можуть слугувати належними та достовірними доказами дій ОСОБА_1 .

Наразі інших належних, допустимих та достатніх доказів, які б у своїй сукупності поза розумним сумнівом підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи не містять.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення насильства в сім"ї.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: