Справа № 447/159/24 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 33/811/1136/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю ОСОБА_1 , його представника адвоката Цигана П.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 27 червня 2024 року,

встановив:

постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 27 червня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі ) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 3 роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в користь держави у розмірі 605,60 гривень.

Відповідно до постанови, 12.01.2024року о 13год.39хв. в м.Новий Розділ, пр..Шевченка,3 Стрийського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Рено-Лагуна» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

На зазначену постанову особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 27 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку апеляційного оскарження покликається на те, що копію оскаржуваної постанови йому не надсилали, а із повним текстом постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 27 червня 2024 року від ознайомився 07 липня 2024 року шляхом перегляду Єдиного реєстру судових рішень.

В обґрунтування апеляційних вимог стверджує, що згадана постанова є незаконною, необґрунтованою, без здійснення повного та об`єктивного судового розгляду.

Наголошує, що зупинка транспортного засобу здійснена всупереч закону та за відсутністю підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейські на відстані не могли визначити хто керував транспортним засобом і чи така особа позбавлена права керування. Матеріали справи не містять будь-яких даних, що 12 січня 2024 року поступила інформація про керування ОСОБА_1 транспортним засобом будучи позбавленим права керування, рапорт про це відсутній.

Інформує, що постанову серії БАБ №194299 від 12 січня 2024 року скасовано у судовому порядку, зокрема з підстав відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, отже зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 є протиправна, тому всі подальші дії є незаконними, а докази отримані внаслідок таких дій є неналежними.

Стверджує, що у матеріалах справи відсутні докази відмови ОСОБА_1 проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. З відеозапису вбачається, що поліцейський висловлює ОСОБА_1 пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на яку ОСОБА_1 відповів згодою за умови залучення адвоката/фахівця у галузі права.

Вважає, що склад правопорушення, зазначений у протоколі, не відповідає диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП, інформація про повторність у протоколі відсутня.

Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 виявлених поліцейськими ознак наркотичного сп`яніння; про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобу шляхом передачі керування іншому водію; у протоколі відсутня інформація про свідків; не роз`яснено прав згідно ст.268 КУпАП.

Наголошує, що відеозапис події є фрагментарним і не може являтися належним та допустимим доказом, а направлення на огляд на стан сп`яніння здійснене з грубим порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція), оскільки ОСОБА_1 скеровано не у найближчий заклад охорони здоровя КНП Новороздільська МЛ, а у Миколаївську МЛ.

Посилається на нормативно-правові акти та судову практику.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Цигана П.В., на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: інформацією з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №665464; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 12.01.2024; рапортом працівника поліції; довідкою ВПД №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.08.2016 року категорія «В, С1»; довідкою про те, що 27.12.2023 постановою Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 притягався до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП; відеофіксацією, долученою до матеріалів справи, відповідно до якої, зафіксовано що ОСОБА_1 12.01.2024 року керував автомобілем марки Рено д.н.з. НОМЕР_3 , працівники поліції пропонували останньому пройти огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, однак останній їхні пропозиції проігнорував.

Доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Згідно з п.7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівник поліції висував ОСОБА_1 неодноразово вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте ОСОБА_1 , спочатку говорив, що подзвонить адвокату, потім ігнорував законні вимоги працівників патрульної поліції, при цьому спілкувався з працівниками патрульної поліції у агресивній формі, відмовився проїхати до медичного закладу заявляючи, що «куда- лібо з вами я не поїду», для проходження відповідного огляду, а поліцейським було роз`яснено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Наведеними вище доказами підтверджується те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Посилання апелянта про те, що мала місце незаконна зупинка транспортного засобу є неспроможними і розцінюються апеляційним судом як спроба уникнути від адміністративної відповідальності.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на три роки накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.2 ст. 130 КУпАП

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 27 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ