Справа № 445/937/24 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В.
Провадження № 33/811/887/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника Карапетяна Едуарда Томіковича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 20 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто із ОСОБА_1 605.60 грн. судового збору на користь держави.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 18.04.2024 о 06 год 20 хв на автодорозі М-09 Тернопіль Львів Рава-Руська, 53 км. + 300 м., Львівської області, здійснював рух транспортним засобом Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 , при чому не мав права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1 а) ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме 15.03.2024 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою ЕНА № 1660886.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову суду скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що постанову суду отримав 27.05.2024 року, що підтверджується копією конверту в якому суд першої інстанції надіслав вказану постанову та трекінгом відправлення наданим оператором поштового зв`язку Укрпошта.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що прийняте рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 7 КУпАП та ст. 62 Конституції України.

Звертає увагу на те, що станом на 18.04.2024 року у ОСОБА_1 був наявний документ, що підтверджує право на керування транспортним засобом, а саме посвідчення водія, яке надав працівникам поліції на їх вимогу, працівники поліції ознайомились із посвідченням, проте висловили сумнів щодо чинності цього документу, не маючи при цьому жодних доказів на підтвердження даного факту та керуючись лише власними припущеннями. Більше того працівники поліції не надали суду жодних доказів, що підтверджували б фіктивність чи невідповідність такого документу.

Крім того, зі змісту протоколу, складеним за фактом інкримінованого адміністративного правопорушення, не ознайомлено, а також не вручено примірник такого протоколу.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, не з`явився. Натомість захисник адвокат Карапетян Е.Т. не заперечив про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника адвоката Карапетяна Е.Т. на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 666985 від 18 квітня 2024(а.с.3); рапортом працівника поліції(а.с.4); компакт-диском із відеоматеріалами підтвердження вчинення адміністративного правопорушення(а.с.7); постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1660886 (якою накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення за порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 3400 грн(а.с.5); рапортом інспектора ВРПП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Б. Цюпки від 19.04.2024 (а.с.6).

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачений склад адміністративного правопорушення, який інкримінується ОСОБА_1 , що полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті.

Дослідивши відеозапис встановлено та вбачається, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Доводи апелянта щодо порушення працівниками поліції вимог чинного законодавства щодо не ознайомлення зі змістом протоколу, а також не вручення примірника такого протоколу, є суб`єктивними та надуманими з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 666985 від 18 квітня 2024 року про що свідчать його підписи у відповідних графах, зокрема у графі «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності»; а також письмові пояснення, зазначені у протоколі та надані на окремому аркуші.

Матеріали справи не містять відомостей, які б свідчили, що працівниками поліції не було вручено ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення, а також відомостей, які б свідчили про порушення працівниками поліції будь-яких процесуально важливих для розгляду цієї справи вимог чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Покликання апелянта про те, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не в повному обсязі досліджено фактичні обставини справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Доводи апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП із урахуванням вимог ст. 33 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Золочівського районного суду Львівської області від 20 травня 2024 року.

Постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 20 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк