Справа № 646/8541/24
Провадження № 3/646/3819/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2024 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Серпутько Д.Є., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкає: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

02.08.2024 на адресу суду з Департаменту патрульної поліції УПП у Харківській області надійшов матеріал справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

02.08.2024 на адресу суду з Департаменту патрульної поліції УПП у Харківській області надійшов матеріал справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.08.2024 адміністративні матеріали справи № 646/8541/24, № 646/8542/24 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, об`єднанні в одне провадження та присвоєно їм єдиний номер справи №646/8541/24 (провадження №3/646/3819/2024).

Відповідно до протоколу серії ВАБ № 248822, 28.07.2024 близько 16 год. 10 хв. за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягають у образах нецензурною лайкою, чим завдав психологічних страждань потерпілій.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ВАБ № 248823, 28.07.2024 о 16 год. 10 хв. за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 умисно висловлював погрози та образи в сторону своєї бабусі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає разом із ним за адресою АДРЕСА_1 , чим спричинив їй психологічне насильство.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На виклик суду ОСОБА_1 , який повідомлявся про час, місце та дату розгляду справи своєчасно та належним чином, не прибув, про причину неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від останнього не надходило. Судова повістка, направлена ОСОБА_1 за місцем його проживання, повідомленим ним особисто та зазначеним у протоколі, повернута до суду без вручення адресату, тобто останній належну організацію своєї кореспонденції не забезпечив.

Суд при розгляді вказаної справи також керується практикою (рішеннями) Європейського суду з прав людини, що застосовується судами як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») та згідно якої кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ОСОБА_1 в протоколах було повідомлено про розгляд справи у Червонозаводському районному суді м. Харкова, що свідчить про його обізнаність стосовно складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та подальший судовий розгляд справи.

З урахуванням положень ст. 268 КУпАП, розгляд справи здійснено за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який, будучи обізнаним щодо складання відносно нього вище вказаного протоколу, розгляд якого здійснюється судом, не цікавився долею даної справи, тобто фактично не виявив бажання скористатись своїм правом участі під час розгляду справи відносно нього про адміністративне правопорушення.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України визначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд звертає увагу, що самі по собі нецензурні висловлювання під час сварки, не формують собою домашнє насильство, а утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі образи і висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У зв`язку з чим суд зазначає, що домашнє насильство важливо відрізняти від конфліктних стосунків в сім`ї, коли кожна зі сторін в сім`ї намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, тобто це своєрідне зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи, 28.07.2024 ОСОБА_1 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння словесно їх ображав та погрожував їм, чим спричинив психологічне насильство та страждання потерпілим.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, в тому числі відеозаписи, приходить до висновку про наявність та доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 248822 та № 248823 від 28.07.2024;

- відеозаписами з бодікамери 476540;

- терміновими заборонними приписами стосовно кривдника серії АА № 426744 та № 426743 від 28.07.2024;

- формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 28.07.2024;

- згодами на обробку персональних даних від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- заявами та поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- рапортами.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вищевказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою, встановлені в ході розгляду справи та підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

При обранні виду адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, тому вважає що до ОСОБА_1 необхідно застосувати такий вид адміністративного стягнення, як громадські роботи.

Одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_1 судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 173-2, 245, 252, 280 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Д.Є. Серпутько