ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 рокуСправа № 495/293/24
Номер провадження 3/495/186/2024

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2024 у справі № 495/293/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановив:

21.08.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла вказана заява ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що постановою суду від 12.01.2024 у справі № 495/293/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною першою статті 204-1 Кодексу та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу. Заявник вважає, що наявні підстави для скасування вказаної постанови та закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку із нововиявленими обставинами шляхом застосування вимог статті 459, 460 Кримінального процесуального кодексу України.

Дослідивши необхідні докази у справі про адміністративне правопорушення, клопотання про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, приходжу до такого висновку.

Матеріалами справи встановлено, що постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2024 у справі № 495/293/24 ОСОБА_1 визнаго винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 Кодексу; останнього притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 12.06.2024 у справі № 495/293/24 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 12.01.2024; апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

Ухвалою Верховного Суду від 17.07.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду 12.06.2024 у справі №495/293/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2024 у справі № 495/293/24 набрала законної сили.

Відповідно до статті 2 Кодексу законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Відповідно до статті 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Нововиявленими обставини є тоді, коли вони не були відомі або не могли бути відомі на момент ухвалення судового рішення.

Поруч з цим, відповідно до положень ст. 294 Кодексу постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Главою 24-1 цього Кодексу також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом. Проте, навіть у цьому випадку, згідно з положеннями статті 297-4 Кодексу, заява про перегляд такої постанови подається до Верховного Суду.

Іншого порядку перегляду судових рішень у справах про адміністративне правопорушення (касаційного чи за нововиявленими обставинами) чинним законодавством не передбачено. Повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ місцевий загальний суд не наділений.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, перегляд судових рішень у справах про адміністративні правопорушення (касаційного чи за нововиявленими обставинами) нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачений, і місцевий загальний суд не наділений повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили у справах про адміністративні правопорушення.

Аналогія закону допускається виключно з метою ефективного захисту прав, свободи та інтересів осіб за умови відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини. Незважаючи на те, що правовідносини між державою та особою у рамках проваджень щодо кримінальних та адміністративних правопорушень за своєю природою є тотожними, недопустимим є механічне перенесення для застосування всіх норм КПК України без винятку у справах про адміністративні правопорушення. Ефективний захист в межах суспільства у справах про вчинення адміністративних правопорушень достатньо повно забезпечується можливістю апеляційного оскарження у передбачених законом випадках і розширеному тлумаченню не підлягає.

Практика Європейського суду свідчить про те, що лише ті адміністративні правопорушення, санкція яких передбачає стягнення у вигляді позбавлення волі, вважаються по суті, кримінальним, а тому таким, що вимагає забезпечення всіх гарантій ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України» від 08.04.2010, «Корнєв і Карпенко проти України» від 21.10.2010, «Лучанінов проти України» від 09.06.2011, «Зайцевс проти Латвії» заява №65022/01, пп. 55 та 56, ECHR 2007-ІХ).

Зокрема, з рішення Європейського суду з прав людини «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року вбачається, що лише ті адміністративні правопорушення, санкція яких передбачає стягнення у вигляді позбавлення волі (зокрема, адміністративний арешт), вважаються по суті, кримінальним, а тому таким, що вимагає забезпечення всіх гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України» від 08.04.2010 року, «Корнєв і Карпенко проти України» від 21.10.2010 року, «Лучанінов проти України» від 09.06.2011 року, «Зайцев проти Латвії» заява №65022/01, пп.55 та 56, ECHR 2007-ІХ).

Питання визначення критеріїв, згідно з якими правопорушення можна вважати незначним, висвітлює пояснювальна записка до Протоколу № 7 ЄКПЛ (ратифіковано Законом N 475/97-ВР від 17.07.1997), в якій зазначено, що при вирішенні питання про визнання правопорушення незначним важливим критерієм є те, чи карається воно позбавленням волі чи ні (п.21 Пояснювальної доповіді до Протоколу № 7 до Конвенції).

Враховуючи, що, санкція частин першої статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, тобто фактичного позбавлення волі, то таке адміністративне правопорушення не може вважатись по суті кримінальним, у розумінні статті 2 Протоколу № 7 ЄКПЛ.

Отже, посилання заявника у даному випадку про можливість застосування норм Кримінального процесуального кодексу України для розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з аналогії закону, є необґрунтованим.

Враховуючи наведене, підстав для перегляду постанови суду від 12.01.2024 у справі № 495/293/24 за нововиявленими обставинами із застосуванням аналогії закону чи аналогії права судом не встановлено.

Керуючись статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2024 у справі № 495/293/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Ф.Волкова