ПОСТАНОВА

Іменем України

26.08.2024 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М.,

за участі: прокурора Британської О.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Жуківці Жмеринського району Вінницької області, громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , з повною вищою освітою, головного спеціаліста Відділу облуговування громадян №6 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Вінницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за ч.1 ст.172-6 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , працюючи головним спеціалістом Відділу облуговування громадян №6 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян (робоче місце м.Жмеринка) ГУ ПФУ у Вінницькій області, посада якої відноситься до категорії посад "В" државної служби, являючись згідно п.п."в" п.1 ч.1 ст.З Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції", несвоєчасно, без поважних причин, 01.04.2024 року подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за 2023 рік.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнала повністю. Пояснила, що, обіймаючи посаду головного спеціаліста Відділу облуговування громадян №6, вона тривалий час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За збігом чергового захворювання своєї динини, вона декларацію за 2023 рік подала 01.04.2024 року. Раніше неодноразово подавала відповідні декларації та про обов`язок і строки її подачі у поточному році була обізнана. У вчиненому щиро розкаялася.

Прокурор Британська О.В. в судовому засіданні висловила думку про доведеність сукупністю зібраних уповноваженим органом Національної поліції доказів, що містяться матеріалах справи, вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-6 КпАП України, з підстав несвоєчасного подання останньою без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за 2023 рік. Просила призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян.

Заслухавши позиції учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до таких висновків.

Частина перша статті 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки ст.172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно приписів ч.1 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції" (далі Закон) особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

За змістом п.п."в" п.1 ч.1 ст.3 Закону визначено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Згідно ч.1 ст.61-1 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

У відповідності до вимог п.п.1 п.2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 року №449/21 (Порядку) суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог:

щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Законом можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.

Суб`єкт декларування, поновлений на роботі за рішенням суду після завершення періоду декларування, до 01 квітня року, наступного за роком, у якому відбулося поновлення, подає щорічну декларацію за рік, у якому відбулось поновлення. Якщо така особа поновлена на роботі до завершення періоду декларування, щорічна декларація подається за минулий рік. Щорічна декларація за час вимушеного прогулу не подається.

Якщо особа, яка припинила здійснення діяльності, до завершення визначеного Законом строку подання щорічної декларації знов починає здійснення діяльності, вона подає щорічну декларацію як особа, яка продовжує здійснювати діяльність. Щорічна декларація (після звільнення) у такому випадку не подається;

Відповідно до вимог ч.2 ст.7, ст.245, 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного та повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення в точній відповідності з законом, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Суддя зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про дміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до дміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст.1 Закону корупційне правопорушення діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до вимог ч.1 ст.65-1 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

У даному випадку ОСОБА_1 належить до суб`єктів правопорушень, передбачених ст.172-6 КУпАП, згідно примітки до неї, оскільки її було призначено у встановленому порядку на посаду, яка належить до посад "В" державної служби, а саме на посаду головного спеціаліста наразі Відділу облуговування громадян №6 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян. Повноваження ОСОБА_1 як головного спеціаліста вказаного відділу станом на 2023 рік підтверджується копіями наказів Головного управління ПФУ у Віницькій області від 11.06.2019 року №2001-ОС, від 19.05.2020 року, від 30.08.2023 року, її посадовою інструкцією (а.с.17,18,22,23-25), обставини чого передбачали її обов`язок подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру декларацій від 02.07.2024 року, щорічна декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за звітній період 2023 року ОСОБА_1 подала 01.04.2024 року о 13 годин 20 хвилин (а.с.30-33).

Суд визнає необгрунтованими пояснення ОСОБА_1 щодо травмування її неповнолітньої дитини, оскільки суду не представлено жодних доказів повідомлених нею обставин, що унеможливлює визначення об`єктивних і непереборних перешкод ОСОБА_1 за своєчасно подати до 01.04.2024 року щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік згідно власного обов`язку державного службовця, а також зазначене травмування дитини не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби чи інших службових повноважень, за умов чого положеннями ч.13,14 ст.45 Закону визначено подовжений строк подання відповідної декларації. Також до таких нездоланих перешкод заздалегідь не належать обставини перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Разом з тим, судом враховується, що у даному конкретному випадку встановлений законом кінцевий строк подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 календарний рік, а саме до 00 годин 00 хвилин 01.04.2024 року припав на вихідний день неділю,зокрема до 24 годин 00 хвилин 31.03.2024 року.

Відповідно до приписів ч.5 ст.263 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Згідно вимог ч.7 ст.115 КПК України при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Також положеннями п.49.20 ст.49 ПКУ визначено, що якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Отже, з урахуванням визначення Законом та Порядком фактично в днях строку подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за певний календарний рік, й внаслідок того, що закінчення строку подання такої декларації за 2023 рік припало на неробочий день в неділю 31.03.2024 року, останнім днем закінчення такого строку слід вважати перший за ним робочий день, тобто 01.04.2024 року.

Тому подання 01.04.2024 року ОСОБА_1 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 календарний рік у даному конкретному випадку не становить пропущення визначеного законом строку її подання, а відтак виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, диспозиція якої передбачає серед решти обов`язковою умовою його вчинення власне несвоєчасне подання такої декларації.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, судом визначається відсутність у діях ОСОБА_1 складу адмінстративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, внаслідок відсутності вказаної ознаки його об`єктивної сторони, а саме несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування, у зв`язку з чим провадження в справі підлягає закриттю.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 29.02.2019 року №1-р/2019 наголошено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Вказана вище сукупність обставин визначає недоведення складу вказаного у протоколі від 18.07.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та становить об`єктивні підстави закриття провадження у справі, узгоджуючись з положеннями ст.62 Конституції України, наведеної практики Європейського суду з прав людини та вимогами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки рішення суду не може грунтуватись на припущеннях та ухвалюватись за існування очевидних сумнівів у доведеності вини, що підлягають тлумаченню на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, керуючись ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.7, 9, 221, 241, 247, 251, 252, 264, 265, 276, 280, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.