Справа № 366/1280/24
Провадження № 3/366/1074/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року суддя Іванківського районного суду Київської області Ткаченко Ю.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Центрального регіону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2024 року до суду від Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Центрального регіону надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення № 8 від 25.04.2024 року:

ОСОБА_1 в порушення вимог функціональних та посадових обов`язків начальника ракетно-артилерійського озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , а також ст. 1-4, 16, 93, 82,83 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 01.04.2024 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не виконував обов`язки за посадою, чим недбало поставився до військової служби, в умовах особливого періоду.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення в умовах воєнного стану, за яке передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У судове засідання прокурор та ОСОБА_1 не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені вчасно.

ОСОБА_1 звернувся до суду за заявою, в якій просить розгляд справи провести без його участі, вину визнає повністю, просить суд суворо не карати, згоден на штраф.

Дослідивши матеріали, які були додані до справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП визначено склад правопорушення: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. Тобто дане правопорушення має спеціальний суб`єкт - військова службова особа. Коло осіб, які підпадають під дане визначення, зазначено у примітці до ст. 172-13 КУпАП, зокрема, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Під час розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 встановлено, що факт скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП не знайшов свого підтвердження. До протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу в підтвердження факту недбалого ставлення військової службової особи до військової служби. Також, не надано жодного доказу, який би міг підтвердити, що під час перебування ОСОБА_1 на посаді, настали наслідки, передбачені ст.ст. 82-84,93 Дисциплінарного Статуту.

За описаними в протоколі діями передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому відсутні правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Підсумовуючі все вищевикладене слід також зазначити, що в своїх рішеннях у справі «Малофєєва проти Росії» та справі «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Як передбачено ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП у справі відсутні і судом не встановлені.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: Юрій ТКАЧЕНКО