Провадження № 3/522/5481/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 серпня 2024 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси 10 липня 2024 року надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 25.06.2024 року приблизно о 10 годин 35 хвилин в м. Одесі у дворі будинку 47 по вул. Колонтаївській гр. ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці, виражалась нецензурною лайкою та застосувала сльозогінний газ відносно гр. ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок та громадську мораль, за що відповідальність, передбачена ст. 173 КУпАП.

За вказаним фактом співробітниками поліції складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №505068 від 25.06.2024 року за ст. 173 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явилась. Зазначила, що не згодна із протоколом про адміністративне правопорушення. Пояснила, що на передодні події, а саме 23.06.2024 року ОСОБА_2 її побила. Протягом 4 днів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вибивала двері у її квартиру, кидала каміння у кондиціонер. Беспосередньо 25.06.2024 року перебувала у неї у гостях ОСОБА_3 , яка була свідком подій, як ОСОБА_2 кидала каміння у двері, вікна та кондиціонер її квартири. Пояснила, що після того, як вона вийшла із квартири, ОСОБА_2 разом із своїм співмешканцем та сусідкою ОСОБА_4 увірвались до неї у квартиру. ОСОБА_2 разом із співмешканцем почали її штовхати та намагались знову побити, вона злякалась із скористалася ти, що було під рукою у прихожії її квартири, а саме антисептиком, лаком для волосся, з метою вигнати їх із своєї квартири. Сусідка ОСОБА_4 перебувала на порозі квартири, у зв`язку з чим, вказані вище засоби попали і на неї. Після того, як вони вигнала їх зі своєї квартири, зачинила двері та викликала поліцію. До своїх письмових пояснень надала письмові пояснення, при складанні матеріалів щодо подій, які відбулись 23.06.2024 року, а також фотографії фіксації тілесних ушкоджень та копію протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопрушення.

Зазначила, що громадський порядок не порушувала та просила провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю у її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Також до суду надано письмові пояснення ОСОБА_3 , в яких остання підтвердила описані події, які бачила, перебуваючи в той день вдома у ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області, дії ОСОБА_1 кваліфікував як дрібне хуліганство за ст.173 КУпАП, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до диспозиції вказаної норми права, дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, з диспозиції вказаної статті вбачається, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини, що складаються у сфері громадського порядку, роботи підприємств, установ та організацій, а безпосереднім об`єктом протиправного посягання є громадський порядок та спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Основним елементом об`єктивної сторони є спосіб вчинення адміністративного правопорушення, який характеризується нецензурною лайкою, образливим чіплянням до громадян чи іншими діями.

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, характеризується умислом (прямим або непрямим), а також явною неповагою до моральних засад суспільства.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За правовим висновком Верховного Суду України, сформульованим в рішенні від 04.10.2012 (справа N 5-17кс12), надано юридичну характеристику складу злочину - хуліганство та пояснена відмінність його від злочинів, учинених на грунті особистих неприязних стосунків. У контексті даної справи у цьому висновку зазначено, що об`єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння випливає з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.

З цього приводу суд зазначає, що вказаний протокол складений без долучення належних та допустимих доказів об`єктивної та суб`єктивної сторони вищезазначеного адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, у супереч закону, працівником поліції не була розкрита об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 .

Жоден із наявних у матеріалах доказів не містить даних, що будь-які діяння ОСОБА_1 , були спрямовані саме на порушення громадського порядку.

Судом досліджено наступні докази: пояснення самої ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні; письмові пояснення, надані у суді свідка ОСОБА_5 , протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_2 та пояснення ОСОБА_6 які відібрані інспектором та додані до протоколу.

Враховуючи письмові пояснення учасників події, причиною сварки між сусідами послугували неприязні стосунки та бійка, що виникла між ними до розглядаємої події, а саме 23.06.2024 року, у зв`язку з чим діяння будь-кого з учасників конфлікту не можуть носити характеру хуліганських.

З матеріалів справи вбачається, що конфлікт між ними стався за місцем проживання ОСОБА_1 , що не може бути громадським місцем.

Крім того, згідно пояснень ОСОБА_1 , вона конфлікт із сусідами не влаштувала, нецензурною лайкою не висловлювалась, що не спростовується жодним допустимим доказом.

Також, суд враховує письмові пояснення свідка ОСОБА_5 , які додані до матеріалів справи, в яких не зазначено, що дії ОСОБА_1 якимось чином були спрямовані на вчинення конфлікту та носили хуліганський характер.

В письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначила, що її сусідка ОСОБА_1 створює конфліктні ситуації, та в цей день словесна перепалка дійшла до того, що остання запирскала її балончиком. ОСОБА_2 не зазначено у своїх поясненнях, місце де відбувалися події, та чи були присутні нецензурні висловлювання у її бік з боку ОСОБА_1 .

Сусідка ОСОБА_6 у своїх письмових поясненнях також не пояснює, де відбувались події, в свою чергу зазначено, що ОСОБА_1 запирскала ОСОБА_2 , зайшла до себе та закрила двері.

Інших доказів, на підтвердження вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Оцінивши вищевказані докази, суд приходить до висновку про те, що суду не надано належних і допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме того, що ОСОБА_1 висловлювалась нецензурною лайкою в громадських місцях, образливо чіплялась до громадян та інші подібні дії, що порушували громадський порядок і спокій громадян, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Виходячи з системного аналізу положень ст.ст.7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v.Russia» та «Karelin v.Russia» встановлено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, це становитиме порушення права на захист, а саме особа не може належним чином підготуватися до захисту.

З огляду на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Сукупність вказаних обставин свідчить про відсутність в діях громадянки ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, так як обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення її вини не підтверджені належними і допустимими доказами, що виключає її адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення і винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія і вина особи повинні бути прирівняні до доведеної невинності цієї особи. При таких обставинах факт скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є недоведеним». (Постанова ВС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а).

Верховний суд у постанові від 08 липня 2020 року по справі № 463/1352/16-а зазначив, що «процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень чинного на момент виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

При цьому слід наголосити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, має місце порушення вимог ст. 254 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, був складений пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка за версією заявника та працівника поліції вчинила адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення останньою зазначеного діяння, яке було спрямовано на порушення громадського порядку та спокою громадян.

Керуючись ст.ст.173, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч.1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя: А.В. Науменко