Номер провадження: 33/813/2039/24
Номер справи місцевого суду: 521/712/24
Головуючий у першій інстанції Непорада О.М.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

представника Одеської митниці Ревенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах Одеської митниці на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 30 квітня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.482 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 30.04.2024 провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 (ОСОБА_3 ) за протоколом про порушення митних правил № 1594/50000/23, щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.482 МК України закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України.

Вилучені за протоколом про порушення митних правил №1594/50000/23 від 29.09.2023 водний транспортний засіб (маломірний плавзасіб) типу «SAVER 650», бортовий номер НОМЕР_1 (шириною 2,53 м та довжиною 6,48 м), мотор 1 EVINRUDE ЕТЕС 150 СР (номер 05515000), білого кольору, 2005 року випуску, - повернуто власнику за належністю або уповноваженій ним особі.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги та заперечень на них

В апеляційній скарзі представник митниці просила скасувати постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 30.04.2024, визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, та накласти адміністративне стягнення відповідно до санкції статті.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

-водний транспортний засіб (маломірний плавзасіб) типу «SAVER 650», бортовий номер НОМЕР_1 (шириною 2,53 м та довжиною 6,48 м) та мотор з маркуванням « 1 EVINRUDE ЕТЕС 150 СР» (номер 05515000), білого кольору, 2005 року випуску, вилучені за протоколом про порушення митних правил від 29.09.2023, є предметом правопорушення відповідно до ч.1 ст.482 МК України, оскільки відноситься до категорії «транспортні засоби особистого користування», що охоплюється поняттям «товар»;

- матеріалами справи підтверджено, що вказані транспортний засіб та мотор потрапили на митну територію України поза митним контролем, тому в діях ОСОБА_2 наявні порушення митних правил;

- громадянин ОСОБА_2 , переміщуючись річкою ОСОБА_4 , в межах українських прикордонних вод на плавзасобі повинен був усвідомлювати свої дії та їх наслідки;

- твердження щодо порушення громадянином Румунії ОСОБА_2 вимог ст.9 Закону України «Про державний кордон України» та скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, знайшло своє підтвердження у протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №028625 від 14.08.2023;

- скоєне правопорушення за ч.1 ст.482 МК України не є аварією або дією обставин непереборної сили в розмінні ст.460 МК України, коли особа звільняється від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення;

-протокол про порушення митних правил за ознаками ч.1 ст.482 МК розпочато Одеською митницею за наявності достатніх підстав вважати, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, у зв`язку з:

1) ОСОБА_2 вчинив адмінправопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП, що підтверджується протоколом серії ПдРУ №028625 від 14.08.2023 та постановою Ізмаїльського міськрайонного суду від 15.08.2023 у справі №946/6128/23;

2) ОСОБА_2 або його представником не було надано Одеській митниці та суду будь-яких документів, які підтверджують, що плавзасіб перетнув державний кордон України в напрямку з Румунії до України з проходженням митних формальностей із застосуванням автоматизованої системи митного оформлення;

3) постановою Ізмаїльського міськрайонного суду від 15.08.2023 у справі №946/6128/23 встановлено, що плавзасіб перетнув митний кордон України поза зоною митного контролю та пункту пропуску через державний кордон України;

4) вилучені плавзасіб та мотор є транспортним засобом особистого користування, тобто є предметом правопорушення відповідно до ч.1 ст.482 МК України.

У письмових поясненнях адвокат Нєдов О.С. в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та законність оскаржуваної постанови суду, просив відповіти в повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги.

В суді апеляційної інстанції захисник митниці підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги. Особа, яка притягається до відповідальності, та захисник в її інтересах, будучі належним чином повідомленими про слухання справи, в судове засідання не з`явились, надавши суду письмові пояснення, в яких, серед іншого, просили суд здійснити розгляд справи без участі ОСОБА_3 та його захисника.

Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до відповідальності, та захисника в її інтересах, з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01.04.2008, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поряд з цим, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

За змістом ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

При встановлених обставинах, неявка особи, яка притягається до відповідальності, та захисника в її інтересах у судове засідання не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши пояснення представника митниці, дослідивши матеріали даної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Фактичні обставині, встановлені судом

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 1594/50000/23 від 29.09.2023 до зони митного контролю митного поста «Рені Джуржулешти» Одеської митниці, в напрямку виїзд з України, 28.09.2023 о 18:30 заїхав вантажний транспортний засіб RENAULT TRAFIK, держ. номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , з причепом BRENDERUP, держ. номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , реєстрації Румунії, під керуванням громадянина Румунії ОСОБА_2 (паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_6 ) з пасажиром ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_7 .

На причепі переміщувався водний транспортний засіб (маломірний плавзасіб) типу «SAVER 650», бортовий номер НОМЕР_1 (шириною 2,53 м та довжиною 6,48 м), мотор 1 EVINRUDE ЕТЕС 150 СР (номер 05515000) білого кольору, який згідно поданих до митного оформлення документів належить громадянину Румунії ОСОБА_2 .

В ході митного контролю вивчено надані на водний транспортний засіб документи та встановлено, що 14.08.2023 о 17:30 прикордонним патрулем виявлено гр. ОСОБА_2 з групою осіб, на водному транспортному засобі (маломірний плавзасіб) типу «SAVER 650», бортовий номер НОМЕР_1 (шириною 2,53 м та довжиною 6,48 м), мотор 1 EVINRUDE ЕТЕС 150 СР (номер 05515000) білого кольору, який незаконно перетнув державний кордон України і таким чином порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України». Відносно громадянина ОСОБА_2 представниками ДПСУ було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №028625 від 14.08.2023.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення №946/6128/23 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 15.08.2023 винесено постанову, за якою ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, а саме у незаконному перетині державного кордону, обрано міру покарання у вигляді штрафу. Також в постанові було зазначено про необхідність повернення громадянину ОСОБА_2 речей та документів, вилучених під час процесуальних дій, та водного плавзасобу, типу «SAVER 650», бортовий номер НОМЕР_1 (шириною 2,53 м та довжиною 6,48 м), мотор 1 EVINRUDE ЕТЕС 150 СР (номер 05515000) білого кольору.

Під час проведення митного огляду встановлено відповідність водного транспортного засобу (маломірний плавзасіб) типу «SAVER 650», бортовий номер НОМЕР_1 (шириною 2,53 м та довжиною 6,48 м), мотор 1 EVINRUDE ЕТЕС 150 СР (номер 05515000) білого кольору, транспортного засобу, який переміщується громадянином ОСОБА_2 на транспортному засобі RENAULT TRAFIK, держ. номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , з причепом BRENDERUP, держ.номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , реєстрації Румунії, з даними, зазначеним в реєстраційних документах.

За результатом проведеного митного огляду складено відповідний акт №UА500380/2023/001980 від 29.09.2023.

Таким чином, в результаті митного огляду митницею встановлено, що через митний кордон України переміщується водний транспортний засіб (маломірний плавзасіб) типу «SAVER 650», бортовий номер НОМЕР_1 (шириною 2,53 м та довжиною 6,48 м), мотор 1 EVINRUDE ЕТЕС 150 СР (номер 05515000), білого кольору, який потрапив на митну територію України поза митним контролем.

На підставі вищевказаних обставин, у відношенні ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 482 МК України.

Вказаний протокол складено в присутності особи, яка притягається до відповідальності, за участі перекладача та захисника.

До протоколу додані:

-копія паспорту громадянина Румунії ОСОБА_2 ;

- копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу;

- протокол опитування SIMIONESCU MIHAIL від 28.09.2023, який доповнений власними поясненнями останнього;

- сертифікат на плавзасіб;

- копія протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ №028625 від 14.08.2023 відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.204-1 КУпАП;

- копія протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 14.08.2023;

- копія постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.08.2023 у справі №946/6128/23, якою ОСОБА_3 ( ОСОБА_6 ) визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. Плавзасіб типу «SAVER 650», реєстраційний номер НОМЕР_8 , повернуто володільцям або уповноваженим особам;

- рапорт старшого інспектора прикордонної служби ОСОБА_7 від 14.08.2023 щодо обставин складання протоколу за ч.2 ст.204-1 КУпАП;

-рапорт інспектора прикордонної служби ОСОБА_8 від 14.08.2023 щодо обставин складання протоколу за ч.2 ст.204-1 КУпАП;

- заява ОСОБА_3 про обізнаність щодо дати, часу та місця розгляду справи від 14.08.2023;

- письмова пояснення ОСОБА_3 з перекладом щодо обставин справи, в яких він зазначив, що у нього не було умислу на незаконне перетинання державного кордону, а подія сталася внаслідок втрати орієнтирів на річці та ненавмисного заходу у внутрішні води України;

- фототаблиця до протоколу від 14.08.2023;

- довідкова схема ділянки відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » тип Б;

-акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу за №UА500380/2023/001980 від 29.09.2023;

- опис предметів затриманих по протоколу від 29.09.2023.

Захисник Златі Н.С. в інтересах ОСОБА_3 надала суду письмові пояснення, в яких просила закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, до яких додана копія постанови Одеського апеляційного суду від 22.01.2024 у справі № 946/6128/23, якою скасовано постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.08.2023 про визнання винуватим ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП; провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.204-1 КУпАП відносно ОСОБА_3 ( ОСОБА_6 ) закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За поясненнями ОСОБА_2 , наданих у судовому засіданні суду першої інстанції, перебуваючи у відпустці разом зі своєю родиною на плавзасобі типу «SAVER 650», гуляли по території Румунії, однак випадково зайшли на 200 метрів на територію України, де їх затримали прикордонники. Крім того, зазначив, що він не мав наміру на переміщення плавзасобу типу «SAVER 650», бортовий номер НОМЕР_1 (шириною 2,53 м та довжиною 6,48 м), мотор 1 EVINRUDE ЕТЕС 150 СР (номер 05515000) білого кольору, поза митним контролем.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до вимог ч.1 ст.486 МК України та ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

За положеннями ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ст.489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Наявність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею Глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суддя першої інстанції під час розгляду справи дотримався вищевказаних вимог МК України та КУпАП, зокрема: дослідив належним чином матеріали справи, надав належну оцінку доказам по справі та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України.

Так, за диспозицією ч.1 ст.482 МК України відповідальність за вказане правопорушення настає в разі переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу або поза робочим часом, установленим для нього, і без виконання митних формальностей, або з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного органу.

Об`єкт правопорушення порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України, який є необхідною умовою нормальної діяльності митних органів щодо стягнення передбачених законодавством митних платежів, здійснення митного контролю і митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Об`єктивна сторона дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України поза місцем розташування митного органу або поза часом здійснення митного оформлення. Під дією мається на увазі активна поведінка (вчинок) особи, спрямована на спричинення певних негативних наслідків.

Під переміщенням товарів і транспортних засобів поза митним контролем слід розуміти їх переміщення через митний кордон поза місцем розташування митниці, тобто поза зонами митного контролю, через які здійснюється таке переміщення.

Суб`єкт правопорушення осудна особа, яка досягла 16-річного віку, а також посадова особа підприємства.

Суб`єктивна сторона характеризується умисною формою вини.

Стаття 10 КУпАП передбачає наявність умислу, який є необхідною умовою у всіх випадках, коли особа притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що може бути зроблено тільки навмисно. При цьому, вина у формі умислу полягає в усвідомленні особою протиправного характеру вчиненої дії або бездіяльності, тобто їх незаконності, передбаченні її шкідливих наслідків та бажанні їх або свідомого допускання настання цих наслідків.

Порушення митних правил неможливе, якщо в діях особи відсутній умисел на вчинення таких дій (п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

Отже, для наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.482 МК України, має бути достеменно встановлено факт переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України поза місцем розташування митного органу або поза часом здійснення митного оформлення або з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного органу.

За змістом ст.10 МК України межі митної території України є митним кордоном України. Митний кордон України збігається з державним кордоном України, крім меж штучних островів, установок і споруд, створених у виключній (морській) економічній зоні України, на які поширюється виключна юрисдикція України. Межі території зазначених островів, установок і споруд становлять митний кордон України.

Розглядаючи питання про порушення митних правил за ч.1 ст.482 МК України, слід враховувати, що МК України (ст.4) під митним контролем розуміє сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку, а під митними формальностями - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і митними органами, а також автоматизованою системою митного оформлення з метою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи. При цьому, митні органи це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, митниці та митні пости.

Стаття 4 МК України встановлює поняття «товари», під яким цей Кодекс розуміє будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі; та окремо відрізняє поняття «українські товари», що включає в себе товари: а) які повністю отримані (вироблені) на митній території України та які не містять товарів, ввезених із-за меж митної території України. Товари, повністю отримані (вироблені) на митній території України, не мають митного статусу українських товарів, якщо вони отримані (вироблені) з товарів, які не перебувають у вільному обігу на митній території України; б) ввезені на митну територію України та випущені для вільного обігу на цій території; в) отримані (вироблені) на митній території України виключно з товарів, зазначених у підпункті «б», або з товарів, зазначених у підпунктах «а» і «б» цього пункту.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для встановлення митницею в діях ОСОБА_2 ознак порушення положень ч.1 ст.482 МК України був факт вивезення плавзасобу, що належить йому на праві власності, з території України.

З протоколу опитування від 28.09.2023 встановлено, що ОСОБА_2 був допитаний працівниками митного органу за участю перекладача та захисника, пояснивши про відсутність у нього умислу на перетин державного кордону на плавзасобі, оскільки він, відпочиваючи з сім`єю, був дезорієнтований через зазначення на навігаторі лише назви річки румунською мовою, тому він втратив орієнтованість на місцевості та ненавмисно потрапили в територіальні води України. Після повернення за рішенням суду його плавзасобу, він намагався його офіційно вивезти з території України через митний пункт пропуску.

Аналогічні пояснення надані ОСОБА_2 у письмових поясненнях на а.с.25-26.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний погоджується з висновками суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_2 відсутній умисел, направлений на порушення митних правил та відповідно на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, оскільки факт вивезення плавзасобу, на якому особа помилково потрапила на територію України, не можна вважати таким, що був направлений на ухилення від виконання митних формальностей під час переміщення через митний кордон України поза митним контролем.

Умисел, який в даному випадку формує склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, має містити під собою підґрунтя, тобто особа не бажає здійснювати перетин державного кордону в зоні митного контролю, а саме ухиляється від виконання митних формальностей.

Судом першої інстанції встановлено, проти чого не заперечувала сторона захисту, що ОСОБА_2 перетнув державний кордон з території Румунії в Україну на водному транспортному засобі особистого користування без виконання митних формальностей, чим формально вчинив дії, спрямовані на переміщення транспортного засобу особистого користування через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу.

Проте, як зазначив суд першої інстанції, з чим погоджується і апеляційний суд, ОСОБА_2 вчинив вказані дії в умовах непередбачуваності, оскільки обставини, на які посилається сторона захисту, як на ті, що унеможливлювали виконання ОСОБА_2 вимог митного законодавства України, цілком могли мати місце внаслідок помилкової навігації на воді під час прогулянки по річці Дунай, яка є частиною кордону між Україною та Румунією, а також через незнання особливостей місцевості.

При цьому, судом врахована постанова Одеського апеляційного суду від 22.01.2024 у справі №946/6128/23, якою скасовано постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 15.08.2023 про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, а провадження по справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Апеляційний суд в цій справі відзначив про відсутність достатніх та допустимих доказів на підтвердження факту незаконної спроби ОСОБА_3 перетнути державний кордон України поза межами пункту пропуску через державний кордон України за викладеними в протоколі обставинами. Вказане судове рішення набрало законної сили, а обставини, встановлені в ній мають преюдиціальне значення для вирішення справи, що наразі розглядається. З урахуванням наведеного, посилання апелянта на складений в рамках справи № 946/6128/23 протокол про адміністративне правопорушення та постанову суду першої інстанції, яка скасована, не мають правового значення під час вирішення цієї справи.

Крім того, слід врахувати, що 14.08.2023 одразу після виявлення факту перетину державного кордону України поза пунктом пропуску, співробітники Державної прикордонної служби України вилучили водний транспортний засіб, що підтверджується копією протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 14.08.2023. Вказаний плавзасіб був повернутий SIMIONESCU MIHAIL 27.09.2023, а на наступний день (28.09.2023) він намагався вивезти його з митної території України, внаслідок чого був складений протокол про порушення митних правил №1594/50000/23 від 29.09.2023.

Матеріалами справи не доведено поза розумним сумнівом наявність у громадянин Румунії ОСОБА_2 наміру переміщувати або вчиняти дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем.

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження вказаних в протоколі про порушення митних правил відомостей, а суд вичерпав всі визначені законом можливості для з`ясування обставин справи. При цьому на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

Апеляційний суд враховує, що серед основних засад судочинства стаття 129 Конституції України визначає такий принцип, як забезпечення доведеності вини. Визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Тягар доказування у даній справі покладений на митний орган, яким є Одеська митниця, оскільки згідно положень ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Також апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Митним органом не доведено належними та допустимими доказами того, що ОСОБА_2 здійснив навмисні дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу, що свідчить про відсутність в діях останнього складу порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.482 МК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості щодо тлумачення всіх сумнівів у винуватості особи, що притягується до відповідальності, на її користь, відсутність у ОСОБА_2 наміру вчиняти будь-які протиправні дії, направлені на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, що свідчить про відсутність прямого умислу на вчинення митного правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційна скарга.

Відповідно до положень п.1 ч.8 ст.294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах Одеської митниці залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 30 квітня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.482 МК України залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Артеменко