Дата документу 21.08.2024
Справа № 501/3423/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 серпня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Яковця Є.О.,
розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівська (на теперішній час - м. Чорноморськ) Одеської області, громадянина України, який офіційно не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 014804 від 02 серпня 2024 року, ОСОБА_1 09 липня 2024 року о 12:40 год, знаходячись за місцем свого мешкання, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , в ході якої вибивав двері, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.
Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку із зайнятістю на роботі.
Потерпіла ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, однак, до суду не прибула, про відкладення судового засідання не клопотала.
Тому судом прийнято рішення про продовження розгляду справи за відсутністю учасників справи на підставі наданих суду доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
На переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б не викликали сумнівів у суду.
До протоколу додані: рапорт про прийняття заяви ОСОБА_2 від 09 липня 2024 року о 12:40 год про те, що за адресою АДРЕСА_1 , син в стані алкогольного сп`яніння дебоширить, вибиває двері, вона очікує біля будинку, вчора син її побив; письмова заява ОСОБА_2 до поліції в якій зазначено, що вона просить прийняти міри до ОСОБА_1 , який 09 липня 2024 року о 12:40 ломився у двері, де були діти, поки вона вийшла до аптеки. Коли прийшла додому, була поліція, син пішов в невідомому напрямку до приїзду поліції; письмові пояснення ОСОБА_2 в яких зазначено, що 09 липня 2024 року о 12:30 вона пішла з дому до аптеки, вдома залишились діти, та в цей час прийшов її син ОСОБА_3 та почав тарабанити у двері. Вона, перебуваючи в аптеці, викликала поліцію, оскільки 08 липня 2024 року він її сильно побив. Коли прийшла додому біля будинку перебувала поліція, сина не було він пішов у невідомому напрямку; письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких він підтвердив факт того, що 08 липня 2024 року він наніс тілесні ушкодження своїй матері ОСОБА_2 .
Суд вважає, що докази, наявні в матеріалах справи як окремо так і у сукупності не підтверджують, що 09 липня 2024 року було вчинено відносно ОСОБА_2 домашнє насильство. Так, з доданих документів не вбачається що ОСОБА_1 дійсно перебував за тією адресою і у той час, що зазначені у протоколі, адже, як вбачається з вищезазначених матеріалів, ОСОБА_2 не була очевидцем подій, про які повідомила поліції, а перебувала у аптеці. Жодний свідок, який міг би підтвердити вчинення ОСОБА_1 діяння, вказаного у протоколі, допитаний не був. Працівники поліції також не були свідками вчинення правопорушення, а також не отримали пояснення від ОСОБА_1 щодо обставин події 09 липня 2024 року, які поставлені йому в провину, а наявні в матеріалах справи його пояснення стосуються події, яка трапилася 08 липня 2024 року щодо нанесення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень ОСОБА_2 .
Інших доказів особою, яка склала протокол, суду не надано.
Оцінивши зазначені докази, суд дійшов висновку, що наданими суду матеріалами не підтверджується подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю: за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з недоведеністю події адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя

Постанова набрала законної сили «__»___________2024 р.