справа № 165/3399/24
провадження №3/165/1175/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2024 року м. Нововолинськ
Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ференс-Піжук О.Р. розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , не працює,
за ч. 1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №966288 від 16.07.2024, вказано, що 16.07.2024 близько 11 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж спиртного напою домашнього виготовлення самогону, 0,5 л за ціною 100 гривень, чим порушила чинне законодавство.
У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила обставини викладені у протоколі. Пояснила, що ОСОБА_2 допомагав їй по господарству, і на прохання працівників поліції придбав у неї самогон.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Частина 1 статті 164-16 КУпАП України передбачає адміністративну відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.
Диспозиція ч.1ст. 164-16 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що відсилає до інших норм (правил). Тому є обов`язковим посиланням у протоколі про адміністративне правопорушення на конкретні норми (правила), які порушені.
Всупереч цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано конкретний закон, норми якого порушені.
Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.
Насамперед саме слово "діяльність" означає систематичні дії членів суспільства, їхніх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наданих в абз.2 п.2 постанови «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25 квітня 2003 року №3 зазначено, що господарська діяльність - це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку. Згідно з роз`ясненнями, що надані в п.4 вказаної постанови, під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук.
Отже, для наявності складу даного правопорушення необхідним є доведення як факту торгівлі з рук, так і факту того, що предметом торгівлі були саме алкогольні напої.
Крім того, склавши протокол про адміністративне правопорушення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164-16 КУпАП, правоохоронні органи повинні були навести докази того, що ОСОБА_1 не тільки здійснювала торгівлю самогоном, але робила це систематично з зазначенням встановлених дат та часу цих послуг, що складає істотну ознаку адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164-16 КУпАП.
Так, поліцейським, виходячи зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, було встановлено, 16.07.2024 близько 11 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж спиртного напою домашнього виготовлення самогону, 0,5 л за ціною 100 гривень, чим порушила чинне законодавство. Проте з матеріалів справи, а саме з пояснень ОСОБА_2 вбачається, що при цьому було встановлено лише один факт продажу самогону в об`ємі 0,5 л .
Тобто, дії ОСОБА_1 , якщо брати до уваги докази, долучені до протоколу та наявні в матеріалах справи, не можна вважати систематичним зайняттям господарською діяльністю.
Провівши аналіз зазначених норм, приходжу до висновку, що виходячи зі змісту суті адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , дії останньої не містять ознак здійснення господарської діяльності (систематичності її здійснення), що в свою чергу є підставою для здійснення висновку про відсутність в її діях складу зазначеного правопорушення.
Суд наголошує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Суд не є тим органом, який збирає докази на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Це обов`язок органу, який складає протокол, і так само як і обов`язок доведення вини під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, також не повинна доводити свою вину чи невинуватість.
Відтак, суду не надано переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1ст. 164 КУпАП.
Відповідно до вимог адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
За правилами ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст.221, 247, ч.1 ст.164-16 КУпАП, суддя,-
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164-16 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанову можна оскаржити в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом десяти днів з моменту її винесення відповідно до ст.294 КУпАП.
Суддя О.Р. Ференс-Піжук