Справа № 296/4251/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" серпня 2024 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Аксьонов В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26 квітня 2024 року о 20 год. 22 хв., в м. Житомирі, по вул. Селецькій, поблизу будинку № 1, керував транспортним засобом Yamasaki номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охороні здоров`я водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 на виклики до суду не з`явився, про час та місце розгляду даної адміністративної справи судом повідомлявся, з письмовою заявою про відкладення розгляду даної адміністративної справи до суду не звертався.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути дану адміністративну справу без участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП зокрема передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є закінченим правопорушенням з моменту відмови водія від проходження такого огляду незалежно від підстав такої відмови.

Пунктом 2 розділу І Інструкції №1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З даних відеозапису з нагрудних камер поліцейських та протоколу про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 вбачаються такі ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці, що відповідно до положень до п.3 розділу І Інструкції №1452/735 було достатнім для проведення його огляду на стан сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Вивчивши матеріали даної адміністративної справи, переглянувши відеозапис з диску з місця зупинки транспортного засобу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 26.04.2024 року керував транспортним засобом Yamasaki номерний знак НОМЕР_1 , з долученого працівниками поліції відеозапису видно , як ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Yamasaki номерний знак НОМЕР_1 рухався на перехресті з увімкненим правим показчиком повороту, після чого транспортний засіб зупиняється, ОСОБА_1 злазить з водійського сидіння та везе транспортний засіб до місця зупинки його працівниками поліції. На вимогу надати працівникам поліції свої документи водій відповів, що мотоцикл не заводиться, в подальшому на запитання працівників поліції він відповів, що їхав з гаражів, і то він не їхав, а йшов. На запитання працівника поліції чи вживав ОСОБА_1 алкоголь , останній відповів: «Так». На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу , а також в найближчому медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився. Крім того, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та щоб на нього складали протокол про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що твердження ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, є безпідставним, метою якого є уникнення відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки це спростовується матеріалами справи, зокрема і відеозаписом на якому видно як ОСОБА_1 керує транспортним засобом , та транспортний засіб перебуває в русі на перехресті, та підтверджується факт відмови ОСОБА_1 який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння , у тому числі відеозаписом події, які безсумнівно спростовують вказані твердження.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні ним п.2.5 ПДР України та у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується письмовими доказами та відеозаписами з диску по даній адміністративній справі, які суд вважає належними та допустимими в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у Житомирській області;/Житомир обл./21081300; Код отримувача: 37976485 ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UА0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300 ; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави, в особі ДСА України, в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу , визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя В. Є. Аксьонов