Провадження № 3/537/1191/2024
Справа № 537/3199/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2024 суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Дядечко Іван Іванович, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12.06.2024 серії ВАД №318087, ОСОБА_1 12.06.2024 о 15:55 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини, а саме ображав її лайкою, чим міг завдати розлади психологічному здоров`ю у присутності малолітнього сина ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не визнав, просив провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В судовому, яке відбулось 28.06.2024 останній пояснив, що 12.06.2024 близько 15 год. 55 хв. його колишня дружина ОСОБА_3 прийшла до нього додому з наміром забрати для побачення їх спільного неповнолітнього сина ОСОБА_4 , який особисто сказав мамі, що не бажає з нею бачитись. Отримавши відмову, колишня дружина почала сваритися, кричати та агресивно висловлювати своє невдоволення. Також, вона викликала працівників поліції. ОСОБА_1 зазначив, що жодним чином не перешкоджав їй бачитись з сином, останній за власним бажанням відмовився йти до матері. В подальшому ОСОБА_4 почав плакати, що його насильно заберуть від батька. Коли приїхали працівники поліції, то вони склали відносно ОСОБА_1 адміністративний протокол за вчинення останнім домашнього насильства психологічного характеру.

Розглянувши справу, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя встановив таке.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, а частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Тобто, обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП є дії насильницького характеру щодо членів сім`ї, наявність наслідків, зокрема у вигляді шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути заподіяна чи заподіяна.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 від 12.06.2024 вбачається, що 12.06.2024 о 15:55 год. остання прийшла до свого колишнього чоловіка ОСОБА_5 , щоб побачити з спільним сином Даміром, але останній не захотів з нею йти. Через цю ситуацію між нею та ОСОБА_5 виник конфлікт. В подальшому останній, хапаючи ОСОБА_3 за кисті рук, виштовхнув її з квартири, виявляючи сильну агресію.

Однак, в судове засідання потерпіла ОСОБА_3 не з`явився, про день та час слухання справи повідомлялась у передбаченому законодавством порядку шляхом направлення судових повісток за вказаним місцем проживання та телефонограмою, а тому допитати її, як потерпілу та з`ясувати обставини справи суд позбавлений можливості.

Аналізуючи в сукупності відомості, що містяться протоколі про адміністративне правопорушення від серії ВАД№ 318087 від 12.06.2024, письмових поясненнях ОСОБА_3 від 12.06.2024, письмових поясненнях ОСОБА_1 від 12.06.2024, які останній підтвердив безпосередньо в судовому засіданні, поясненнях, наданих в судовому засіданні інспектором СПДН Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області Зигаленком А.В., поясненнях наданих в судовому засіданні головним спеціалістом відділу соціально-правового захисту дітей Крюківської районної адміністрації ОСОБА_6 та в інших матеріалах справи в сукупності, суддя приходить до висновку, що вони не містять достатніх, беззаперечних даних, які б давали можливість прийти до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 12.06.2024 вчинив відносно ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, чим міг завдати шкоду її психологічному здоров`ю.

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суддя вважає, що особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не доведено наявності в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, матеріали справи не містять будь-яких інших доказів, свідки в протоколі не зазначені.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги викладене, встановлені обставини справи, з урахуванням вимог ст. 62 Конституції України, приходжу до висновку, що провадження у справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 173-2, 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Суддя Іван Іванович Дядечко