Справа: №359/7408/24
№359/7409/24
№359/7410/24
№359/7411/24
Провадження: № 3/359/3439/2024
№3/359/3440/2024
№3/359/3441/2024
№3/359/3442/2024
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши у закритому судовому засіданні, за участю особи, що притягуються до адміністративної відповідальності, її представника адвоката Онишко В.М., прокурора Бориспільської окружної прокуратури Гайфуліної Н.П., адміністративний матеріал, що надійшов від Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої директором КП «Центр стерилізації та адопції тварин» Бориспільської міської ради Київської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2 ,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 03.07.2024 року № 2846 ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора КП «Центр стерилізації та адопції тварин» Бориспільської міської ради Київської області, порушила вимоги пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII за неповідомлення виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області про наявність конфлікту інтересів у ОСОБА_1 , який виник під час прийняття рішення про відмову в наданні інформації та копій документів на запит Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 03.07.2024 року № 2847, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора КП «Центр стерилізації та адопції тварин» Бориспільської міської ради Київської області, порушила вимоги пункту 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII за вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів, а саме прийнявши рішення про відмову в наданні інформації та копій документів на запит Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 03.07.2024 року № 2848, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора КП «Центр стерилізації та адопції тварин» Бориспільської міської ради Київської області, порушила вимоги пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII за неповідомлення виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області про наявність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, який виник під час прийняття рішення про відмову в наданні інформації та копій документів на повторний запит Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 03.07.2024 року № 2849, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора КП «Центр стерилізації та адопції тварин» Бориспільської міської ради Київської області, порушила вимоги пункту 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII за вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме прийнявши рішення про відмову в наданні інформації та копій документів на повторний запит Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань національної поліції України, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вину не визнала у вчиненні вказаних вище правопорушень та пояснила, що стаття 28 ЗУ "Про запобігання корупції" передбачає обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту, проте адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП настає лише за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї лише реального конфлікту інтересів. Тому, після надходження запиту на інформацію від Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції №1304/55/109/01-2024, ОСОБА_1 направила запит до Бориспільської міської ради №11/03-4 від 11.03.2024 року, в кому просила надати роз`яснення щодо наявності підстав для надання копій запитуваних документів в рамках запиту Управління стратегічних розслідувань в Київській області №1304/55/109/01-2024 від 07.03.2024 року. В свою чергу, Виконавчий комітет Бориспільської міської ради надав відповідь, в якій роз`яснив що відсутні підстави для її надання. 25.03.2024 року на адресу КП «Центр стерилізації та адопції тварин» Бориспільської міської ради Київської області надійшов повторний запит від Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції №1654/55/109/01-2024, після чого ОСОБА_1 , направила запит до Виконавчого комітету Бориспільської міської ради, з метою роз`яснення щодо наявності підстав для надання копій запитуваних документів в рамках запиту Управління стратегічних розслідувань в Київській області. У відповідь на запит ОСОБА_1 , Виконавчий комітет Бориспільської міської ради, повідомив, що відсутні підстави для надання запитуваної інформації. Таким чином, керуючись роз`ясненням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради, ОСОБА_1 надала відмову у надані запитуваної інформації. Отже, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора КП «Центр стерилізації та адопції тварин» Бориспільської міської ради Київської області, не перебувала у стані реального конфлікту інтересів. З огляду на викладене ОСОБА_1 , просила суд цю справу про адміністративне правопорушення відносно неї закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складів адміністративних правопорушень, передбачених як ч. 1 ст. 172-7, так і ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Онишко В.М. підтримала письмові пояснення ОСОБА_1 . Також, адвокат Онишко В.М. зазначила, що зі змісту листів КП «Центр стерилізації та адопції тварин» Бориспільської міської ради Київської області, за підписом директора ОСОБА_1 слідує, що вони не свідчять про умисне приховування інформації чи умисне ненадання документів, відмову в наданні документів, а нею лише повідомлено про причини, які перешкоджають наданню запитуваної інформації та документів. Також уповноваженою особою, яка склала відповідні протоколи, не було надано доказів, що ймовірний приватний інтерес суперечить службовим повноваженням, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або за вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, зокрема, не встановлено, що при розгляді запиту ДСР, дії ОСОБА_1 , були необ`єктивними або упередженими, та що такими рішеннями завдано шкоди інтересам КП «Центр стерилізації та адопції тварин» Бориспільської міської ради Київської області. При розгляді запиту ДСР в діях ОСОБА_1 була відсутня суперечність між її особистими та її службовими провадженнями, наявність яких могла б вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень. З самих протоколів про адміністративні правопорушення та доданих до них доказів не вбачається наявності факту суперечності між приватним інтересом директора КП «Центр стерилізації та адопції тварин» Бориспільської міської ради Київської області та її службовими повноваженнями, не зазначено в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття ним відповідного рішення. Таким чином, вказані обставини унеможливлюють наявність факту реального впливу можливої суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 та її службовими повноваженнями з вирішення питання про розгляд листа і підписання відповіді та на її об`єктивність або упередженість вказаного рішення. Це в свою чергу свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор Гайфуліна Н.П. в судовому засіданні обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, підтримала повністю та вказала, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора КП «Центр стерилізації та адопції тварин» Бориспільської міської ради Київської області, будучи відповідно до підпункту "г" п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції", суб`єктом на якого поширюється дія Закону, у порушення п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про запобігання корупції", не повідомила у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тобто прийняла рішення про відмову у наданні на запит інформації від 07.03.2024 року вих. №1304/55/109/01-2024 інформації та копій документів відносно себе, як директора КП «ЦСАТ» рішення вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів, спричиненого суперечністю між її приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливають на об`єктивність або неупередженість у прийнятті рішення, або вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Окрім цього, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора КП «ЦСАТ», будучи об`єктом відповідальності за порушення, пов`язані з корупцією, згідно з пп. «а» п. 2 ч.1 ст. 3 Закону №1700-VII, порушила вимоги пунктів 1 та 2 ч.1 ст. 28 Закону №1700-VII, не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомила виконавчий комітет Бориспільської міської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між її приватним інтересом і службовими повноваженнями, які виникли під час прийняття рішення про відмову в наданні на повторний запит управління від 25.03.2024 року вих. №1654/55/109/01-2024 інформації та копій документів відносно себе, як директора КП «ЦСАТ». Однак, згідно листа Виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 12.04.2024 року №11.2-12-09-2116/2024 (вх. №906 від 15.04.2024 року) зазначено, що до виконавчого комітету Бориспільської міської ради повідомлень про наявність у директора КП «ЦСАТ» реального чи потенційного конфлікту інтересів не надходило. Тому прокурор просила визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу, в межах санкції цих статей.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, її представника, прокурора, та дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суддя приходить до висновку, про необхідність закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого як ч. 1 ст. 172-7, так і ч.2 ст. 172-7 КУпАП, з таких підстав.

Так, положення ст. 129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами відповідно до ст. 251 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, відповідно до Розпорядження Бориспільської міської ради №77-ос від 15.02.2024 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора КП «Центр стерилізації та адопції тварин» Бориспільської міської ради Київської області з 16.02.2024 року, на умовах укладеного контракту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання корупції" правопорушення, пов`язане з корупцією є діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно диспозицій ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та за вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

З пункту 2 примітки до ст. 172-7 КУпАП вбачається, що під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Чинним Законом виділено два види конфлікту інтересів: 1) потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; 2) реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Складовими конфлікту інтересів, як реального, так і потенційного, є приватний інтерес, тобто будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно п. 1-4 ч. 1 статті 28 ЗУ "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

У ч. 1 ст. 1ст. 28 ЗУ "Про запобігання корупції" передбачено, що реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

За змістом зазначеної статті суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує, у зв`язку з цим певні матеріальні блага.

Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

За змістом ст. 172-7 КУпАП, особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Аналізуючи вказані положення КУпАП у сукупності з положеннями ЗУ "Про запобігання корупції", суддя приходить до висновку, що адміністративна відповідальність щодо порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, хоча ст. 28 ЗУ "Про запобігання корупції" і передбачено обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП настає лише за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Отже, чинним законодавством не передбачено адміністративної відповідальності за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї потенційного конфлікту інтересів.

При вирішенні питання про наявності або відсутність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, суддя виходить з встановлених в судовому засіданні обставин та відповідних норм діючого законодавства.

Так, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017р. "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією", зазначено, що аналіз термінів "потенційний інтерес" та "реальний інтерес", які містяться у ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання корупції", з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Відповідно до п.1.1.1. розділу І Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.09.2017 року № 839, тільки такий приватний інтерес у сфері службових/представницьких повноважень, що може вплинути або впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, спричиняє виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів, наявність протиріччя встановлюється в кожному окремому випадку виконання доручення, розгляду листа, здійснення контрольного заходу тощо, шляхом порівняння повноважень та існуючого у особи приватного інтересу із подальшим визначенням можливості (неможливості) такого інтересу вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення, вчинення діяння службовою особою.

Як встановлено в ході розгляду справи, 07.03.2024 року та 25.03.2024 року на адресу КП «Центр стерилізації та адоптації тварин» Бориспільської міської ради Київської області були надіслані запити №1304/55/109/01-2024 та №1654/55/109/01-2024 з Департаменту стратегічних розслідувань НП України щодо отримання інформації та копій документів, у зв`язку із здійснення збору доказів та інших фактичних даних, з метою підтвердження або спростування відомостей про можливе вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Суддя звертає увагу, що сам факт направлення такого запиту про отримання інформації та копій документів стосовно директора КП «ЦСАТ» Бориспільської міської ради Київської області ОСОБА_1 , свідчить про провокацію правопорушення, оскільки яка б відповідь не була б надана ОСОБА_1 як директора КП «ЦСАТ» все одно, була б прийнята Департаментом стратегічних розслідувань НП України як корупційне правопорушення. При цьому посадова особа, надаючи інформацію чи документи відносно себе, або відмовляючи у їх наданні, вже приймає рішення в умовах конфлікту інтересів. А тому дані твердження сторони захисту є обґрунтованими та суддя приймає їх до уваги.

21.03.2024 року та 01.04.2024 року на адресу Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань НП України були надіслані відповіді № 21/03-01 та №01/04-01 від КП «ЦСАТ» Бориспільської міської ради Київської області, за підписом директора ОСОБА_1 , в яких повідомлено про результати розгляду запиту, 07.03.2024 року № 1304/55/109/01-2024 та 25.03.2024 року №1654/55/109/01-2024, та було відмовлено у надані інформації у зв`язку з відсутністю підстав для її надання.

Так, у п. 1 ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів.

Детально проаналізувавши зміст цього листа, суддею встановлено, що з його змісту слідує, що цими листами ОСОБА_1 , не відмовляла у наданні запитуваної інформації та копій документів відносно себе, а в зазначений спосіб нею було вжито заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів. Тобто ОСОБА_1 , повідомила про причини, які перешкоджають наданню запитуваної інформації та документів.

Такі дії ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам чинного законодавства, а саме п. 36 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію", де закріплено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, за письмовим запитом в установленому законом порядку безоплатно одержує від державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб державної форми власності інформацію, необхідну для виконання визначених цим Законом завдань та повноважень поліції, у тому числі стосовно військовополонених, у вигляді та у формі, що зазначені в такому запиті. Суб`єкти, яким адресовано відповідний запит, зобов`язані протягом трьох днів, а в разі неможливості - не пізніше десятиденного строку з дня отримання запиту, надати відповідну інформацію або повідомити про причини, що перешкоджають її наданню. Вказані положення законодавства також були продубльовані і у змісті запитів № 1304/55/109/01-2024 від 07.03.2024 року та №1654/55/109/01-2024 від 25.03.2024 року.

З огляду на вищевикладене, в ході судового розгляду встановлено, що листами № 21/03-01 від 21.03.2024 року та №01/04-01 від 01.04.2024 року, за підписом директора КП «ЦСАТ» Бориспільської міської ради Київської області останньою було не відмовлено у наданні запитуваної інформації та копій документів відносно себе, а повідомлено про причини, що перешкоджають їй надати відповідну інформацію та копії документів, що не суперечить вимогам чинного законодавства. Окрім того, про причини, що перешкоджають надати відповідну інформацію ОСОБА_1 на запити Управління стратегічних розслідувань в Київській області були надані лише після відповіді Виконавчого комітету Бориспільської міської ради №11-12-13-1552/2024 від 20.03.2024 року та №11-12-13-1797/2024 від 29.03.2024 року, які перші і повідомили про відсутність підстав у наданні запитуваної інформації та копій документів саме ОСОБА_1 .

Таким чином, за змістом листи № 21/03-01 від 21.03.2024 року та №01/04-01 від 01.04.2024 року, за підписом директора КП «ЦСАТ» Бориспільської міської ради Київської області ОСОБА_1 , не свідчить про умисне приховування інформації, умисне її ненадання чи про відмову у наданні документів.

Також, як вбачається із матеріалів справи, 09.04.2024 року Управлінням стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань НП України було надіслано аналогічний запит №1943/55/109/01-2024 до Виконавчого комітету Бориспільської міської ради про надання інформації та копій документів щодо ОСОБА_1 які попередньо запитувалися в КП «ЦСАТ» Бориспільської міської ради Київської області. Виконавчий комітет Бориспільської міської ради надав запитувані документи (додатки до листа 23 аркушів), що підтверджується листом від 15.04.2024 року №2723-906.

Це в свою чергу свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 при вирішенні питання про розгляд запитів Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та підписанні відповіді на них відсутня суперечність між її приватним інтересом та її службовими повноваженнями, яка впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, оскільки запитувана інформація є публічною інформацією.

Аналізуючи вказані вище вимоги законодавства та досліджені в судовому засіданні докази, суддя приходить до висновку, що у надісланому Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України, запиті містилося посилання на ч. 2 ст. 251 КУпАП, що дало підстави адресату вважати, що на момент звернення із запитом підрозділ територіального органу здійснює провадження у справі про адміністративні правопорушення, проте у ньому відсутні достатні відомості про наявність вказаного провадження, тому при підготовці і підписанні відповіді, директор КП «ЦСАТ» Бориспільської міської ради Київської області ОСОБА_1 , остання повідомила про причини, що перешкоджають наданню відповідної інформації, та в її діях була відсутня суперечність між її приватним інтересом та її службовими повноваженнями, за наслідком яких остання могла би понести юридичну відповідальність.

Вимогами чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності лише на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Після збирання особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, доказів вчинення особою адміністративного правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, дана особа складає протокол про адміністративне правопорушення, роз`яснює права та обов`язки особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, та вручає відповідний протокол, саме після чого особа набуває статусу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому, саме після цього в особи, яка притягається до адміністративної відповідальності можуть виникнути суперечності між її приватним інтересом та її службовими повноваженнями.

За таких обставин, ОСОБА_1 , як директор КП «ЦСАТ» Бориспільської міської ради Київської області, надаючи відповідь на запит Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо можливого правопорушення, тобто ще не встановленого ані факту, ані особи, яка його вчинила, не перебувала у стані реального конфлікту інтересів.

На твердження даних висновків суду свідчить і той факт, що по даному факту, як на момент звернення Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України, 07.03.2024 року та 25.03.2024 року, із запитами, так і на момент отримання уповноваженим органом всіх необхідних доказів та інформації від Головного управління НГУ, так і не було складено ніякого процесуального документу, в тому числі протоколу про вчинення корупційного правопорушення, щодо ОСОБА_1 , тому суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 при розгляді запитів №1304/55/109/01-2024 від 07.03.2024 року та №1654/55/109/01-2024 від 25.03.2024 року була відсутня суперечність між її особистими інтересами та її службовими повноваженнями, наявність яких могла б вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання, наданих їй службових повноважень.

Крім цього, з самих протоколів про адміністративні правопорушення та доданих до них доказів не вбачається наявності факту суперечності між приватним інтересом директора КП «ЦСАТ» Бориспільської міської ради Київської області ОСОБА_1 та її службовими повноваженнями, не зазначено в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття нею відповідного рішення.

Також відсутні докази наявності у ОСОБА_1 факту реального впливу суперечності між приватним та службовим інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення, зокрема не встановлено, які саме дії ОСОБА_1 при розгляді запиту були необ`єктивними або упередженими, та що таким рішенням завдано шкоди інтересам КП «ЦСАТ» Бориспільської міської ради Київської області.

В діях ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, тобто наявності суперечності між її приватним інтересом та її службовими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання нею зазначених повноважень.

З огляду на вище викладене суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 не порушувала вимоги п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції".

В ході судового розгляду встановлено, що ані у протоколах про адміністративні правопорушення, ані в матеріалах справи не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, суддя вважає, що висновки, оперуповноваженого 1-го сектору (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України старшого лейтенанта поліції Маневської Юлії Андріївни про вину ОСОБА_1 в скоєні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за які передбачено відповідальність ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, зроблені на підставі припущень, що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України є неможливим, оскільки з урахуванням норм цієї статті, посадова особа правоохоронного органу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, скоїв правопорушення. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь останньої.

Отже, орган, який склав протокол про адміністративні правопорушення, на думку суду, допустив помилкове тлумачення ч. 1, ч. 2 ст.172-7 КУпАП та положень ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції".

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за які передбачено відповідальність ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених цією статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк