ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/17503/24

Провадження № 33/4820/546/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С. за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Жирика Я.І., представника потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

За постановою судді, ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством (ст.150 Сімейного кодексу України) обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 23 травня 2024 року близько 13 год 15 хв, перебуваючи на АДРЕСА_3 , штовхнув малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка внаслідок цього втратила рівновагу та впала, чим завдав їй фізичного болю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2024 року та провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Уважала, що судом помилково застосовані норми матеріального права, під час розгляду справи було порушено процесуальні норми КУпАП, які регулюють процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На її думку, складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо неї є абсолютно безпідставним, а суд першої інстанції помилково визнав її вину без достатніх для цього законних підстав та доказів, не вказав способу ухилення від виконання обов`язків щодо малолітнього сина і саме яких конкретно, зазначена в протоколі фабула не відображає ознаки складу правопорушення, оскільки її сім`я забезпечує необхідні умови для життя, навчання та особливу увагу спрямовує на правильне виховання сина.

Окрім цього, висновок суду першої інстанції побудований на припущеннях, нівелюючи право особи на захист та ст.62 Конституції України.

Посилалась на вихід суду першої інстанції вийшов за межі своєї компетенції та порушення ч.2 ст.19 Конституції України.

На її думку, протокол про адміністративне правопорушення не підтверджений жодним доказом у справі, а саме відсутні докази неналежного виконання батьками обов`язків у вихованні сина, зі змісту протоколу є незрозумілим, у чому саме проявляється об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення, відсутні акти обстеження житлово-побутових умов, висновки органів опіки і піклування чи інші адміністративні справи тощо…

Тому у протоколі про адміністративне правопорушення за вказаною статтею має бути вказано, які саме нормативні акти порушено і якими конкретно діями особи. Відсутність чіткої вказівки на нормативний акт, який порушено та які саме дії вчинено (не вчинено), свідчить про неконкретність звинувачення особи і є порушенням права на захист.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника Жирика Я.І. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, заперечення представника потерпілої ОСОБА_2 проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення повною мірою дотримався.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

Перевіркою наявних матеріалів установлено, що суд першої інстанції належним чином провів судовий розгляд, безпосередньо дослідив докази та прийняв постанову, яка є законною та справедливою.

Суд першої інстанції правильно встановив факт вчинення адміністративного правопорушення, виходячи з досліджених доказів: відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД 235951 від 15 червня 2024 року; протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24 травня 2024 року; пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; свідоцтва про народження на ім`я ОСОБА_3 ; паспорта на ім`я ОСОБА_1 ; травмкартки №4969 від 23 травня 2024 року; етапним епікризом із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 4190; пояснювальної записки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Указані докази ретельно проаналізовані судом першої інстанції щодо належності та їх допустимості, вони не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості в розумінні ст.251 КУпАП.

Наведені докази узгоджуються між собою та є належними, підстав визнати їх недопустимими чи недостовірними немає.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненому заперечила та пояснила, що сина виховує належним чином, приділяє значну увагу його розвитку, освіті, впевнена, що він є винятково позитивним, чемним, виявляє повагу до людей, а відтак категорично заперечувала причетність сина до події, що сталася, та наполягала на закритті провадження у справі за відсутності в її діях складу правопорушення.

Представник потерпілої ОСОБА_2 вказувала, що прийшла до школи 23 травня 2024 року після дзвінка доньки ОСОБА_6 , дізнавшись про те, що сталося, доставила доньку у лікарню, куди вона була госпіталізована до хірургічного відділення. Жодних дій з боку родини ОСОБА_7 після того, що сталося, не було.

Зокрема, свідок ОСОБА_5 у присутності мами ОСОБА_8 в суді першої інстанції ствердила, що вказаного дня дійсно тримала ОСОБА_9 за руку, коли та ходила по паркану. Підійшов ОСОБА_10 та штовхнув ОСОБА_11 в ногу, сказавши, що навчить її швидко ходити. Дарія залишалася на уроках, але постійно плакала.

Свідок ОСОБА_12 , учителька ліцею №13, яка з пояснень дітей першою з дорослих дізналася про подію, пояснила в суді першої інстанції, що вказаного дня під час уроку звернула увагу на Кузь Дарію, яка була занадто бліда і постійно плакала. Після уроку вона повідомила, що її штовхнув ОСОБА_10 .

Пояснення свідків повністю співпадають з обставинами події, про які вказала допитана у суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_6 , та не спростовані жодним іншим доказом.

Згідно медичних документів, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_13 отримала тілесне ушкодження, яке піддавалося оперативному втручанню в межах стаціонарного лікування.

Згідно вимог ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд оцінює сукупність доказів з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, що дають підстави для прийняття відповідного судового рішення.

Доводи апеляційної скарги були перевірені, однак не знайшли свого підтвердження.

При перегляді справи про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції не встановлено порушень норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, на що вказує апелянт.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності висновку місцевого суду, не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Отже, підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування постанови судді місцевого суду із закриттям провадження у справі, відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.