ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/432/24 Справа № 707/1375/24 Категорія: ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Смоляр О. А. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю захисника Дон В.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 02.07.2024 року, якою -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєсрованого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого на посаді оператора «ЛНЗ Агро», -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 01.05.2024 о 21 год. 49 хв. в с. Свидівок по вул. 3-тій Гвардійський, біля буд №5 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110207, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився,чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 02.07.2024 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в інтересах правопорушника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить:

1. Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 02.07.2024 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з притягнуто до адміністративної відповідальності - скасувати.

2. Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене 1 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що зазначена постанова винесена без врахування фактичних обставин справи та з порушенням норм процесуального права.

Судом не враховано, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, а протокол складений з порушенням процесуального права та є недійсним.

В судовому засіданні суду першої інстанції вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не визнав. Пояснив, що від проходження освідування не відмовлявся.

Вказує, що суд першої інстанції необгрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останній не відмовлявся від такого огляду, оскільки йому не пропонували пройти огляд в медичному закладі.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи був порушений порядок огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП.

У разі порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу, вказаний протокол є незаконним.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що 01.05.2024 о 21 год. 49 хв. в с. Свидівок по вул. 3-тій Гвардійський, біля буд №5 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110207, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився,чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 494503 від 01.05.2024 року, де зазначено, що 01.05.2024 о 21 год. 49 хв. в с. Свидівок по вул. 3-тій Гвардійський, біля буд №5 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110207, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився,чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 01.05.2024 року, щодо ОСОБА_1 , де зазначено, що у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення координації рухів, від огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» відмовився.(а.с.3);

- даними направлення водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння від 01.05.2024 року, де зазначено, що гр. ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення координації рухів. Від проходження освідування у медичному закладі відмовився.(а.с.4);

- даними відеозапису, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (а.с.5).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 494503 від 01.05.2024 року, даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 01.05.2024 року, щодо ОСОБА_1 , даними направлення водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння від 01.05.2024 року, даними відеозапису, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що 01.05.2024 року, працівниками поліції патрулюються вулиці був зупинений автомобіль ЗАЗ 110207, д.н.з. НОМЕР_1 , водієм виявився ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення координації рухів. Водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», або в медичному закладі, на що останній відмовився. На водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 від проходження освідування не відмовлявся, є необґрунтованими та спростовуються відеозаписом, на якому ОСОБА_1 на запитання поліцейського чи буде він проходити освідування на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі відповів «Відмовляюсь».

Суд апеляційної інстанції вважає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судових засіданнях доказами у справі, та спрямовані на уникнення відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відео наявне в матеріалах справи є допустимим та належним доказом.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 02.07.2024 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Черкаськогоо районного суду Черкаської області від 02.07.2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок