Єдиний унікальний номер: 378/388/24
Провадження № 3/378/157/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2024 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

За протоколом про адміністративне правопорушення № ААБ 226078 від 05.06.2024 ОСОБА_1 05.06.2024 о 00 годин 45 хвилин на 131 кілометрі автодороги М-05 керував автомобілем OPEL ZAFIRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 „а Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що ні 04.06.2024 року ні 05.06.2024 року він не керував автомобілем Opel Zafira, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. 04.06.2024 року, близько 23 год., він із знайомою ОСОБА_2 на власному вищевказаному автомобілі повертався із смт Ставище із службової наради, що відбувалася у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Коли виїхав на автодорогу Київ-Одеса, в автомобілі зникло «зчеплення», у зв`язку з чим він ателефонував ОСОБА_3 - механіку-водію другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 ., в якому він ( ОСОБА_1 ) після чергового поранення (контузії) проходить службу. За порадою ОСОБА_3 він розпочав рух на третій швидкості, увімкнувши аварійний сигнал та тримаючись якомога ближче до узбіччя праворуч. Проїхавши близько 5 кілометрів, та помітивши у дзеркало заднього виду проблискові маячки поліцейського автомобіля, спрямував автомобіль на узбіччя, з`їхавши із автодороги, та здійснив зупинку. Пояснив поліцейським на їх запитання,чому він рухається із увімкненим аварійним сигналом. Після цього поліцейські заборонили йому експлуатувати автомобіль із такою неполадкою і запропонували викликати евакуатор. Коли поліцейські поїхали, він знову зателефонував ОСОБА_3 і цопросив допомогти евакуювати автомобіль, той погодився, але після закінчення зміни о 03 год., сказавши, що приїде з приятелем. Оскільки у нього був тяжкий день, він отримав тяжку звістку про свого побратима з фронту, та переконався, що за кермо більше не сяде, дістав із багажника пляшку коньяку та вжив близько 250 грам коньяку. Близько 00 год. 45 хв. його розмову з пасажиркою ОСОБА_2 перервала сирена поліцейського автомобіля, який під`їхав до них, із нього вийшли поліцейські, почали запитувати куди вони рухаються в комендантську годину. На вимогу поліцейських він продув алкотестер. Невдовзі, приїхав ОСОБА_3 , якому він раніше телефонував, який забрав та відбуксирував автомобіль до його місця проживання.

Захисник ОСОБА_1 Кочин С. С. подав до суду клопотання про закриття провадження, справу просить закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (а. с. 35), посилаючись на те, що відповідно до пояснень свідка ОСОБА_2 та самого ОСОБА_1 , останній 05.06.2024 року близько 00 год. 45 хв. не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а наявні докази у справі не спростовують даних показів та є суперечливими і такими, що викликають сумніви стосовно належності та допустимості з огляду на вимоги п. 2 Розділу І, п. 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 08.12.2018 №1026. Відеофайл під назвою «с1ір-2» не містить ні дати, ні часу, ні звуку, що не є доказом події, що відбувалася 05.06.2024 року близько 00:43 год., насправді дане відео фіксує подію, що відбулася 04.06.2024 року близько 23:00 год.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 04.06.2024 року близько 23 год. вона із знайомим ОСОБА_1 поверталася додому на його автомобілі Opel з смт Ставище. Коли виїхали на автодорогу Київ-Одеса, автомобіль зламався. ОСОБА_5 зателефонував знайомому зі служби, той йому пояснив, як доїхати додому. Проїхавши кілька кілометрів, ОСОБА_5 зупинився, до автомобіля підійшли поліцейські, запитали чому він їде із увімкненим аварійним сигналом. ОСОБА_5 пояснив, що зламався автомобіль, після чого вони заборонили йому самостійно рухатись. ОСОБА_5 знову зателефонував своєму співробітнику, щоб той відбуксирував автомобіль, поліцейські поїхали. ОСОБА_5 через деякий час, вийнявши з багажника пляшку коньяку, вжив деяку його кількість, поскаржившись на тяжкий робочий день та сумну звістку з фронту. Приблизно через годину почули сирену. До них підійшли поліцейські, почали дорікати, що вони їздять в комендантську годину, вимагати документи у ОСОБА_6 .. Останній продув прилад алкотестера. Коли поліцейські складали документи, приїхав співробітник ОСОБА_7 зі своїм приятелем, який забрав автомобіль і разом з ними відбуксирував його до місця проживання ОСОБА_6 .. Останній не керував автомобілем в той день в стані алкогольного сп`яніння, а вжив алкоголь вже після того як поліцейські заборонили йому їхати. Вперше, коли поліцейські їх зупинили, - в них працювали лише мигалки, а звукова сирена на автомобілі не застосовувалась, а згодом, коли вони приїхали через годину, - звучала сирена і працювали мигалки.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 04.06.2024 року близько 23 год., коли перебував в наряді на службі в другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 .коли, до нього зателефонував ОСОБА_1 , повідомив, що по дорозі на автодорозі Київ-Одеса у нього обірвався тросик зчеплення. Він роз`яснив, як можна рухатись, включивши силоміць другу або третю передачу і таким чином привести в рух автомобіль, зазначивши що це не дуже безпечно. Черех 10-15 хв. ОСОБА_1 по телефону сказав, що поліцейські заборонили йому пересуватися на зламаному автомобілі, та попросив його евакуювати авто. Він погодився, повідомив, що приїде з приятелем, але лише після звільнення з чергування о 03 годині. Після цього Тютюнник сказав, що поки чекатиме, вип`є трохи коньяку. Близько 03 год. 15 хв. він приїхав разом з приятелем до місця перебування автомобіля ОСОБА_1 , біля якого знаходились поліцейські, які йому під розписку передали вказаний автомобіль.. Вони з приятелем відбуксирували автомобіль ОСОБА_1 до місця проживання останнього в м. Жашків.

Командир роти №2 батальйону №2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківського району УПП у Київській області ДПП капітан поліції ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що доданий до протоколу про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відеозапис (без дати, часу та звуку), на якому зафіксовано факт руху та зупинки автомобіля Opel, яким керував останній - це запис на особистий мобільний телефон. Чому на вказаному відозаписі відсутній звук, пояснити не може.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника Кочина С. С., пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пояснення працівника поліції ОСОБА_8 , суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 265-2 та 266 КУпАП за наявності підстав вважати, що особа, яка керує транспортним засобом, для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, зобов`язаний тимчасово затримати транспортний засіб та відсторонити водія від керуванням транспортним засобом.

Пункт 2.9. «а» ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП за порушення п. 2.9 ПДР України керування автомобілем OPEL ZAFIRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім протоколу, до матеріалів справи додано: акт огляду на стан сп`яніння, здійсненим поліцейським на місці зупинки, роздрукованим протоколом приладу «Drager» з результатом - 1.27% етилового спирту, в яких ОСОБА_1 ставити підпис відмовився (а. с. 4, 5, 6), відеозаписи (на двох дисках) - (з двох бодікамер від 05.06.2024) та невідомого пристрою без дати та часу.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1.10 ПДР водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», правопорушення за ст. 130 КУпАП вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Крім того, Верховним Судом в постанові від 20 лютого 2019 року в справі № 404/4467/16-а сформульовано правовий висновок, згідно з яким само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Отже, однією з умов для притягнення водія до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведення факту керування ним транспортним засобом під час сп`яніння.

Частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 Закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Зазначене вбачається із положень п. 2. розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділів поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС 18.12.2018 року № 1026 (далі Інструкції), відповідно до якої застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, здійснюється, в тому числі, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Суд вважає, що зазначені норми направлені на забезпечення об`єктивного і неупередженого виявлення та фіксування правопорушень, у тому числі і з метою подальшого використання зафіксованої інформації у якості доказів у суді.

Виписані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо факту керування ОСОБА_1 в час та місці, вказаних в протоколі, не знайшли підтвердження в суді на підставі досліджених доказів.

Як зазначено вище, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім протоколу, до матеріалів справи додано відеозапис (від 05.06.2024 з двох бодікамер) та відеозапис невідомого пристрою (без дати, часу, зазначення його ідентифікуючих даних).

Суд не визнає в якості допустимого доказу доданий до протоколу відеозапис з невідомого пристрою, на якому зафіксовані рух та зупинка автомобіля Opel Zafira, номерний знак НОМЕР_2 , оскільки на вказаному відеозаписі не зазначені час такого руху і зупинки, відсутній звук (зокрема, звук сигналу сирени службового автомобіля про зупинку) та вказаний відеозапис перерваний в момент зупинки автомобіля без фіксації особи водія, що перебував за кермом, та не зазначені ідентифікуючі дані пристрою.

Командир роти №2 батальйону №2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківського району УПП у Київській області ДПП капітан поліції Бродовський І. С. в судовому засіданні пояснив, що доданий до протоколу про притягнення до адмін. відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відеозапис (без дати, часу та звуку), на якому зафіксовано факт руху та зупинки автомобіля Opel, яким керував останній - це запис на особистий мобільний телефон. Чому на вказаному відеозаписі відсутній звук, пояснити не зміг.

При перегляді відеозаписів з двох нагрудних камер поліцейських, які додано до протоколу, вбачається, що записом на них не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем OPEL ZAFIRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , фактично автомобіль був припаркований на узбіччі. При цьому, на вказаних відеозаписах не зафіксовано, що ОСОБА_1 визнає ту обставину, що він керував вказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Він лише відповідає на запитання поліцейських. У вказаному автомобілі, крім ОСОБА_1 , перебувала ще жінка.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував факт наявності у нього стану алкогольного сп`яніння на час спілкування його з працівниками поліції, коли ті під`їхали до нього вдруге вже під час комендантської години близько 00 год. 45 хв. в зазначеному в протоколі місці, проте, заперечив викладені в протоколі обставини щодо факту керування ним автомобілем в такому стані, зазначивши, що він до вказаного місця приїхав тверезий, та вжив алкоголь в даному місці в присутності пасажирки ОСОБА_2 , оскільки був тяжкий день (він отримав тяжку звістку про свого побратима з фронту), попередньо домовившись із своїм співробітником ОСОБА_3 , що той разом з приятелем відбуксирує його автомобіль до місця його проживання, оскільки працівники поліції, які зупинили його 04.06.2024 року близько 23:00 год. під час його руху автомобілем, заборонили йому експлуатувати автомобіль із виявленою неполадкою і запропонували викликати евакуатор.

Свідок ОСОБА_2 , яка перебувала в автомобілі в якості пасажира, підтвердила в судовому засіданні вказані пояснення ОСОБА_7 щодо того, що останній вжив коньяк лише після того, як працівники поліції заборонили йому керувати автомобілем при виявленій несправності та після того, як його співробітник по телефону запевнив його, що приїде з приятелем і відбуксирує його автомобіль до місця проживання.

Свідок ОСОБА_3 підтвердив пояснення ОСОБА_7 щодо того, що він 04.06.2024, близько опівночі пообіцяв ОСОБА_1 по телефону після звільнення з чергування евакуювати автомобіль останнього, оскільки, як йому сказав ОСОБА_1 , працівники поліції заборонили йому рух на даному автомобілі при виявленій несправності зчеплення. Близько 03 год.15 хв. він приїхав разом з приятелем до місця зупинки автомобіля ОСОБА_1 , біля якого знаходились поліцейські. Фактично він з приятелем відбуксирував несправний автомобіль ОСОБА_1 до місця проживання останнього в м. Жашків.

Зважаючи на викладене та на те, що у відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції, який є превентивним заходом виявлення або фіксування правопорушення, відсутній зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказані в протоколі час та місці, матеріали справи не містять інших достатніх та належних доказів на підтвердження того, що 05.06.2024 року о 00 год. 45 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. - суд з урахуванням пояснень останнього, пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили пояснення ОСОБА_1 , критично відноситься до даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, як до доказу.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Статтею ст. 130 КУпАП передбачено накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи все вищевикладене, беручи до уваги, що доказів, які б беззаперечно вказували на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в час та місці, вказані в протоколі, матеріали справи не містять, у відеозаписі з двох нагрудних камер працівників поліції, який є превентивним заходом виявлення або фіксування правопорушення, відсутній зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказані в протоколі час та місці, - суд, оцінивши наявні в даній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю.

Керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247 ст. ст. 283-285,287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. М. Марущак