Провадження № 3/127/5907/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2024 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.07.2024 року близько 07 год. 30 хв. у АДРЕСА_1 , вчинив відносно сина ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме: погрожував фізичною розправою, лаявся, штовхав, поводив себе агресивно.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 16.08.2024 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином шляхом направлення смс-повідомлення. Крім того, інформація щодо дати, часу та місця розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Вінницького міського суду Вінницької області, що дозволяло ОСОБА_1 самостійно її переглянути.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008) наголошує, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження", враховуючи наведені обставини, та те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши додані докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 221461 від 13.07.2024 року, рапортом працівника поліції, заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 221461 від 13.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 13.07.2024 року близько 07 год. 30 хв. у АДРЕСА_1 , вчинив відносно сина ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме: погрожував фізичною розправою, лаявся, штовхав, поводив себе агресивно.

З заяви та письмових пояснень ОСОБА_2 від 13.07.2024 року вбачається, що 13.07.2024 року близько 07:30 год. його батько ОСОБА_1 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняв відносно нього домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме погрожував фізичною розправою, лаявся.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 13.07.2024 року вбачається, що 13.07.2024 року близько 07:30 год. у нього виник конфлікт з незрозумілих причин з його сином ОСОБА_3 на кухні їхнього будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обговорювання сімейних покупок та поїздок, його син підійшов дуже близько і почав його душити.

З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства вбачається, що працівниками поліції встановлено низький рівень небезпеки ОСОБА_1 .

Так, із досліджених доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно 13.07.2024 року близько 07:30 хв. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно свого сина ОСОБА_2 , а саме погожував фізичною розправою, штовхав, лаявся, поводив себе агресивно.

Сукупність вказаних доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_1 вчинено домашнє насильство, оскільки ним вчинено дії фізичного та психологічного характеру, що полягають у образах, штовханні та погрозах фізичною розправою відносно свого сина ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода його фізичному та психічному здоров`ю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення дій фізичного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень) та психологічного характеру (образи, погрози), внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілого. Таким чином, суд визнає ОСОБА_1 винуватим у вчиненні вказаного правопорушення.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги обставини справи та особу порушника, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на вищевказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, 173-2, 283, 284, КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: