Провадження № 3/522/5707/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 серпня 2024 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шевченківським ВП приморського РВ ГУМВС України в Одеській області 03.09.2007 року, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси 10 липня 2024 року надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 17 червня 2024 року приблизно о 10 годині 20 хвилин в м. Одесі, вул. Велика Арнаутська, буд. 42 гр. ОСОБА_1 вчинив бійку з гр. ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та громадську мораль, чим вчинив дрібне хуліганство.

За вказаним фактом співробітниками поліції складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №505066 від 17.06.2024 року за ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні, яке відбулось 02 серпня 2024 року ОСОБА_1 зазначив, що права та обов`язки зачитувати не потрібно, права знає, пам`ятку підписувати відмовився, правова допомога не потрібна. Стосовно обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, пояснив, що їхав в тролейбусі, його зупинив представник ТЦК, посвідчення не представив. Із цією особою у нього стався конфлікт, також там були присутні ще особи у формі та представники поліції, після чого його відпустили. Наполягав на тому, що бійки, про яку зазначено у протоколі не було, а поліцейських викликали представники ТЦК. На запитання суду, зазначив, що бажає викликати у судове засідання особу, яку зазначено потерпілим у протоколі, а саме ОСОБА_2 .

За результатом судового засідання, суд протокольно задовольнив клопотання, ухвалив викликати на наступне судове засідання потерпілого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Потепілого ОСОБА_2 повідомлено про виклик у судове засідання шляхом надіслання телефонограми, за номером телефону, вказаним ним у письмових поясненнях. Під час телефонної розмови, ОСОБА_2 повідомив, що прибуде у судове засідання, яке відбудеться 16 серпня 2024 року о 10 годині 40 хвилин.

У судове засідання, яке відбулось 16 серпня 2024 року ОСОБА_1 з`явився. Зазначив, що потерпілий ОСОБА_2 не приймав участь у конфлікті, а за нього підписався інший чоловік.

Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Заяв, письмових пояснень до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення надані учасниками справи у судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області, дії ОСОБА_3 кваліфіковано як дрібне хуліганство за ст.173 КУпАП, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до диспозиції вказаної норми права, дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, з диспозиції вказаної статті вбачається, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини, що складаються у сфері громадського порядку, роботи підприємств, установ та організацій, а безпосереднім об`єктом протиправного посягання є громадський порядок та спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Основним елементом об`єктивної сторони є спосіб вчинення адміністративного правопорушення, який характеризується нецензурною лайкою, образливим чіплянням до громадян чи іншими діями.

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, характеризується умислом (прямим або непрямим), а також явною неповагою до моральних засад суспільства.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За правовим висновком Верховного Суду України, сформульованим в рішенні від 04.10.2012 (справа N 5-17кс12), надано юридичну характеристику складу злочину - хуліганство та пояснена відмінність його від злочинів, учинених на ґрунті особистих неприязних стосунків. У контексті даної справи у цьому висновку зазначено, що об`єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння випливає з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.

З цього приводу суд зазначає, що вказаний протокол складений без долучення належних та допустимих доказів об`єктивної та суб`єктивної сторони вищезазначеного адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, у супереч закону, працівником поліції не була розкрита об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1

Жоден із наявних у матеріалах доказів не містить даних, що будь-які діяння ОСОБА_1 були спрямовані саме на порушення громадського порядку.

Судом досліджено наступні докази: пояснення самого ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні; письмові заява та пояснення потерпілого ОСОБА_2 , протокол про адміністративне правопорушення; протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 Рапорт інспектора поліції про допущену помилку під час складання протоколу, а саме у зазначенні дати вчинення правопорушення та даті складання протоколу, а саме просив вважати вірним 17.06.2024 року, замість помилково вказаної 27.06.2024 року.

Відповідно до заяви та письмових пояснень ОСОБА_2 зазначено, що під час перевірки у громадському транспорті військово-облікових документів у громадян, до його співслужбовця підійшов невідомий чоловік і почав вимагати документи. В ході розмови чоловік почав розпускати руки, лаятися та намагався його вдарити. зазначено, що все було зафіксовано на службову камеру.

Інших доказів вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять, в тому числі і відеодоказів, про наявність яких зазначає ОСОБА_2 . Також відсутні пояснення свідків. В свою чергу, суд враховує, що огляду на те, що події відбувалися у громадському транспорті свідками події могло бути певне коло громадян, в тому числі і водій громадського транспорту.

Оцінивши вищевказані докази, суд приходить до висновку про те, що суду не надано належних і допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме того, що ОСОБА_1 у громадському місці вчинив бійку, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, а відтак суд не вбачає в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, виходячи з наступного.

Виходячи з системного аналізу положень ст.ст.7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v.Russia» та «Karelin v.Russia» встановлено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, це становитиме порушення права на захист, а саме особа не може належним чином підготуватися до захисту.

З огляду на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Сукупність вказаних обставин свідчить про відсутність в діях громадянки ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, так як обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення його вини не підтверджені належними і допустимими доказами, що виключає її адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення і винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія і вина особи повинні бути прирівняні до доведеної невинності цієї особи. При таких обставинах факт скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є недоведеним». (Постанова ВС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а).

Верховний суд у постанові від 08 липня 2020 року по справі № 463/1352/16-а зазначив, що «процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень чинного на момент виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

При цьому слід наголосити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, має місце порушення вимог ст. 254 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, був складений пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка за версією заявника та працівника поліції вчинила адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення останньою зазначеного діяння, яке було спрямовано на порушення громадського порядку та спокою громадян.

Керуючись ст.ст.173, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч.1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя: А.В. Науменко