Провадження №: 3/336/2643/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця вч НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 593668, 06.04.2024, о 00:37 год. по вул. Б. Хмельницького, 35 у смт Комишуваха Запорізького району, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Skoda, днз НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому закномо порядку водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Відповідно до протоколу серії ААД № 594016, 06.04.2024 06.04.2024 , о 00:37 год. по вул. Б. Хмельницького, 35 у смт Комишуваха Запорізького району, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Skoda Octavia, днз НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування Запорізьким районним судом від 07.08.2023, чим порушив вимоги 2.1 а ПДР України. Правопорушення вчинив повторно протягом року (ЕНА 1865193 від 28.03.2024) за ст. 126 ч. 4 КУпАП.

Постановою судді від 27.05.2024 справи об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні захисник адвокат Железняк В.К. пояснив, що ОСОБА_1 не керував транспортерним засобом, за кермом була його дружина, яку він просить допитати як свідка.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що має право керування транспортними засобами. Того дня чоловік-військовослужбовець був у відпустці, зустрічався з друзями. Вночі він її попрохав забрати з гостей, що вона і зробила на автомобілі. Транспортний засіб зупинили поліцейські та склали протоколи не відносно неї, а відносно чоловіка, хоча той заперечував керування автомобілем.

Заслухавши пояснення зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п.4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: …юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У пункті 4.1 вказаного Рішення Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, у тому числі визначену п. 2 ст. 6 презумпцію невинуватості, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15.05.2008). Вказані стандарти поширюються і на справи, передбачені ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, зокрема огляду на санкцію у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, яке Європейським Судом визнається кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року), ця справа підпадає під регулювання Конвенції.

З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складову презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі, та не може перекладатися на суд, адже у такому разі суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

На це прямо вказують і положення ст. 251 КУпАП, за якими доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини встановив критерій доведеності «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі 688/788/15-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановлює ст. 245 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України/МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, встановлено конкретні підстави та порядок проходження такого огляду.

Так, відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, огляду підлягає не будь-яка особа, а водій, тобто особа яка керує транспортним засобом.

Долученим до протоколу відеозаписом не підтверджується беззаперечно факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, адже із запису вбачається, що ОСОБА_1 вийшов з правого (пасажирського) місця, жінка з лівого. В ході спілкування з працівниками поліції він заперечував факт керування транспортним засобом. Ті самі обставини підтверджені показаннями свідка ОСОБА_2 під присягою в судовому засіданні.

Водночас посадова особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення, достатніх доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 не зібрала, а тому, враховуючи принцип, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю.

З тих самих міркувань (недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом) суддя виходить і при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно з положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130 247, 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.130, ч. 5 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Є.С. Боєв

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік