Справа № 392/1289/24
Провадження № 3-зв/392/6/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Назаренко К.П., розглянувши заяву про самовідвід судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області Кавун Т.В. у справі про адміністративне правопорушення № 392/1289/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

До Маловисківського районного суду Кіровоградської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.24, справу передано на розгляд судді Кавун Т.В.

31.07.24 головуючим у справі суддею Кавун Т.В. подано заяву про самовідвід, в якій вона посилається, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2 , яка працює секретарем судових засідань Маловисківського районного суду Кіровоградської області під головуванням судді Кавун Т.В., є підстави для сумнівів в об`єктивному розгляді даної справи.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Його неприбуття в судове засідання не є перешкодою для розгляду питання про самовідвід.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов таких висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід), однак діючі КПК України, ЦПК України та КАС України, мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Згідно ст. 80 КПК України,за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому, будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді останній заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, … коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Пунктом 12 висновку N 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 1 січня 2001 року незалежність судової влади означає повну неупередженість з боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Таким чином, одним із елементів довіри суспільства, в тому числі й учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить у подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Суддя Кавун Т.В. як на підставу для відводу, посилається на те, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2 , яка працює секретарем судових засідань Маловисківського районного суду Кіровоградської області під головуванням судді Кавун Т.В.

Отже, наявність зазначених обставин, є чинником, який ставить під сумнів неупередженість суду при прийнятті будь-якого рішення у справі.

Ознайомившись із заявою про самовідвід судді Кавун Т.В., вважаю її такою, що підлягає задоволенню, оскільки наведена обставина дає підстави для обґрунтованих сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді під час проведення судового розгляду та вирішення справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене та з метою запобігання сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді Кавун Т.В. в результатах розгляду справи, суд вважає за необхідне задовольнити її заяву про самовідвід.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 7, 245, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Заяву про самовідвід судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області Кавун Тетяни Володимирівни від розгляду справи № 392/1289/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - задовольнити.

Справу № 392/1289/24 передати до канцелярії суду для проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя К. П. НАЗАРЕНКО