Справа № 203/2435/24
Провадження № 3/0203/1079/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

13 серпня 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

10 січня 2024 року о 10 годині 50 хвилин в м.Дніпро, вул. Херсонська, 16 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча його було сповіщено про дату, час і місце судового розгляду судовою повісткою, яка направлялась поштою. Проте, поштове повідомлення повернуто до суду з відміткою поштового відділення - "За закінченням терміну зберігання".

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин визнано можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №554360 від 05.03.2024 року ОСОБА_1 10.01.2024 року керував транспортним засобом Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що він погодився. В результаті огляду було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Рапортом поліцейського взводу інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Амінова Р. від 10.01.2024 (а.с.5) підтверджуються обставини, викладені в протоколі.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №143 від 07.02.2024 року, складеного лікарем- наркологом КП «ДБКЛПД» ДОР, водій ОСОБА_1 , оглянутий 10.01.2024 року о 10 годині 58 хвилин, перебував у стані наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні також досліджено відеозапис з бодікамер патрульних поліцейських №471431, №471650, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Суд, вивчивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки, відповідно до п.2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак, ОСОБА_1 нехтував вимогами закону, не виконав вимог вказаного пункту ПДР України та керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до довідки, виданої Департаментом патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області від 06.03.2024 року, згідно бази даних НАІС МВС України громадянин ОСОБА_1 , 1999 року народження, посвідчення водія не отримував.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної Палати Верховного Суду, висловленої у Постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 , стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 , слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.40-1, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1,300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, згідно зі ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ю.М. Черваньова