Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/432/24 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 6 ст. 481 МК України суддя Демінська О.І.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В., розглянула апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного Кодексу України із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 грн.

За постановою судді, 28.02.2024 р. до Миколаївської митниці надійшов лист Управління патрульної поліції Національної поліції України в Миколаївській області за вих. № 1051/8.5/7.16-2-20 від 28.02.2024 р. щодо скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля «ОPEL OMEGA», реєстраційний номер НОМЕР_1 (LT), кузов № НОМЕР_2 . У вказаному листі зазначалось про те, що 24.02.2024 р., у дворовому проїзді буд. 11 по вул. Колодязній в м. Миколаєві, відбулась дорожньо-транспортна пригода між зазначеним автомобілем, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілем марки «TOYOTA RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

За інформацією ПІК «Журнал пункту пропуску» АСМО «Інспектор», транспортний засіб особистого користування автомобіль марки «OPEL OMEGA», реєстраційний номер НОМЕР_1 (LT), кузов № НОМЕР_2 , ввезено на митну територію України 11.06.2016 р., в зоні діяльності митного поста «Піща» Волинської митниці, під керуванням громадянин-нерезидента ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: Республіка Білорусь, м. Брест вул. Кірова, 7/9, паспорт серії НОМЕР_4 , в митному режимі «тимчасове ввезення», строком до 1 року, та який підлягав вивезенню за межі митної території України в строк до 11.06.2017 р.

Станом на 20.03.2024 р., ОСОБА_1 , у встановлений законодавством термін, транспортний засіб особистого користування автомобіль марки «OPEL OMEGA», реєстраційний номер НОМЕР_1 (LT), кузов № НОМЕР_2 , за межі митної території України не вивіз, у митному відношенні в режим імпорту (випуск для вільного обігу) або інший митний режим не оформив, будь яких документів на підтвердження факту аварії, дій, обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб до митного органу не надав і таким чином перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу особистого користування автомобілю марки «OPEL OMEGA», реєстраційний номер НОМЕР_1 (LT), кузов № НОМЕР_2 , більше ніж на 30 діб, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Вважає, що при розгляді справи судом неповно, не всебічно та не об`єктивно були з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а висновок суду не відповідає обставинам справи.

Наголошує на тому, що на момент ввезення ним транспортного засобу 11.06.2016 р., диспозицією ст. 481 МК України передбачалась відповідальність за перевищення встановленого, відповідно до цього Кодексу строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України, або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України. При цьому, санкцією будь-якої із трьох частин цієї статті в тій редакції була більш м`якою, аніж санкція ч. 6 ст. 481 МК України у діючій редакції. Законом України № 2612-VIII від 08.112018 р. внесено зміни до ст. 481 МК України, яка наразі містить 6 частин. Відповідно до Закону № 2725-VIII від 16.05.2019 р., редакція ч. 6 ст. 481 МК України набула чинності 22.08.2019 р.

За наведеного, його дії утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України в редакції, яка була чинна на час ввезення автомобіля та виникнення обов`язків із його вивезення, тому підстав для кваліфікації його дій за ч. 6 ст. 481 МК України, митний орган не мав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 522 МК України, справи про порушення митних правил, передбачені частинами першою-п`ятою статті 481 МК України, розглядаються органами доходів і зборів, тому суд позбавлений права розглядати справу про порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 481 МК України.

Крім того, на думку апелянта, суддя місцевого суду допустив порушення вимог процесуального закону, пов`язане із застосуванням п. 1 ст. 467 МК України, з огляду на те, що строк тимчасового ввезення транспортного засобу сплив 21.06.2017 р. У відповідності до положень п. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил, відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями) адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом. За наведеного, апелянт вважає, що днем вчинення правопорушення слід вважати день закінчення строку, за спливом якого встановлювалося перевищення строку тимчасового ввезення ним, транспортного засобу, - 21.06.2017 р.

Просить врахувати, що інформація щодо не вивезення транспортного засобу ним у встановлені строки містилась у програмно-інформаційному комплексі ЄАІС ДМСУ, а тому була відомою митному органу станом на 11.06.2017 р. (дата закінчення строку тимчасового ввезення), однак протокол щодо нього за порушення митних правил в редакції закону, яка діяла на той час та яка передбачала більш м`яке стягнення за вчинення дій, складений не був.

Посилаючись на основоположний принцип правової визначеності, зазначає, що строки притягнення особи до відповідальності, в тому числі за порушення митних правил не можуть бути безмежними та залежати лише від моменту, так званого, «виявлення» правопорушення правоохоронними органами.

Отже, виходячи з того, що датою порушення ним ч. 3 ст. 481 МК України слід вважати 21.06.2017 р., на час винесення оскаржуваної постанови 02.07.2024 р., закінчився шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений п. 1 ст. 467 МК України.

Надаючи оцінку твердженням сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 103 МК України визначено, що тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

За положеннями ч. 6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 11.06.2016 р. громадянином-нерезидентом ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , через митний пост «Піща» Волинської митниці, на митну територію України, в митному режимі «тимчасове ввезення», з метою особистого користування, ввезено автомобіль марки «OPEL OMEGA», реєстраційний номер НОМЕР_1 (LT), кузов № НОМЕР_2 , строком до 1 року, та який підлягав вивезенню за межі митної території України в строк до 11.06.2017 р.

Згідно з ч. 1 ст. 380 МК України, ОСОБА_1 , як нерезидент, повинен був вивезти вищевказаний автомобіль за межі митної території України в строк до одного року, тобто до 11.06.2017 р. Станом на 20.03.2024 р. (день складення протоколу про порушення митних правил) транспортний засіб марки «OPEL OMEGA», реєстраційний номер НОМЕР_1 (LT), кузов № НОМЕР_2 , за межі митної території України не вивезено і він продовжує перебувати на митній території України з порушенням строку тимчасового ввезення.

Таким чином з 11.06.2017 р. почалось порушення виконання обов`язку ОСОБА_1 вивезення автомобіля за межі митної території України, що тим самим утворює триваюче правопорушення, яке є проступком, пов`язаним з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом.

При цьому, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон упродовж певного часу. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону. Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винуватою особою або виявлення компетентним органом.

Законом України № 2725-VIII від 16.05.2019 р. статтю 481 МК України викладено в новій редакції, зміни вступили в дію з 22.08.2019 р.

Частина 6 статті 481 МК України (в редакції Закону України від 16.05.2019 р.) передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Тобто, викладення статті 481 МК України в новій редакції жодним чином не впливає на порядок тимчасового ввезення транспортного засобу та обов`язку особи щодо його вивезення у встановлений законом строк, а встановлює лише відповідальність за порушення такого порядку в залежності від строку не вивезення транспортного засобу.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність у залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу 20.03.2024, своє зобов`язання не виконав, а тому апеляційний суд погоджується з висновком суду про те, що останній вчинив саме триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, що в свою чергу свідчить про те, що дії ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України кваліфіковано правильно.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що за весь період перебування транспортного засобу марки «OPEL OMEGA», реєстраційний номер НОМЕР_1 (LT), кузов № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 хоча б одного разу звертався до митного органу із відповідною заявою про продовження терміну перебування вказаного автомобіля на митній території України, документів, підтверджуючих ДТП за участю цього транспортного засобу, обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, не надавав.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 спрямовані виключно на ухилення від адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил України.

Стосовно строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Частиною 6 ст. 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі визначені Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 р. за № 657.

Розділом ІІ Порядку визначені особливості виконання митних формальностей відповідно до митного режиму тимчасового ввезення. При цьому, главою 5 цього Розділу врегульовано питання щодо здійснення контролю за дотриманням вимог митного режиму тимчасового ввезення, та частиною першою передбачено, що контроль за дотриманням умов митного режиму тимчасового ввезення покладається на митницю оформлення.

Так, пунктом 5 глави 5 Розділу ІІ Порядку передбачено, що для забезпечення контролю за товарами, що перебувають у митному режимі тимчасового ввезення, а також обміну інформацією між митними органами стосовно таких товарів використовується ЄАІС.

До ЄАІС вноситься інформація про митні формальності, що виконуються відносно тимчасово ввезених товарів, зокрема про:

поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення;

засоби, застосовані для ідентифікації товарів;

дозволи, надані митним органом на неодноразове переміщення через митний кордон України товарів протягом строку дії митного режиму тимчасового ввезення;

дозволи (загальні дозволи) на тимчасове ввезення контейнерів, пiддонiв, упаковок без оформлення МД або книжки А.Т.А.;

продовження строку тимчасового ввезення;

строк, установлений митним органом для реекспорту;

передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення;

проведення митного огляду;

складення протоколу про порушення митних правил;

накладення арешту або тимчасове вилучення тимчасово ввезених товарів у справі про порушення митних правил;

завершення режиму тимчасового ввезення;

припинення режиму тимчасового ввезення.

Інформація до ЄАІС вноситься посадовою особою митного органу, яким здійснюється відповідна митна формальність, невідкладно після її виконання.

Пункт 4 глави 5 Розділу ІІ Порядку передбачає, що наявність, стан товарів, що перебувають у режимі тимчасового ввезення, а також їх цільове використання контролюються митними органами із застосуванням форм митного контролю, визначених ст. 336 Кодексу. Вибірковість та періодичність здійснення митного контролю визначається відповідно до положень ст. 320 Кодексу, характеристики товарів, мети, строку та інших умов перебування товарів у режимі тимчасового ввезення.

Частиною 1 ст. 320 МК України визначені форми та обсяги митного контролю, які обираються посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або автоматизованою системою управління ризиками. Не допускається визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Відповідно до ч. 4 ст. 337 МК України контроль із застосуванням системи управління ризиками це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань митної справи.

Більш того, глава 77 МК України регулює взаємовідносини митних органів з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, суб`єктами підприємницької діяльності.

Так, за ч. 1 ст. 558 МК України, митні органи при виконанні покладених на них завдань взаємодіють, у тому числі шляхом обміну інформацією, з правоохоронними органами в порядку, встановленому законодавством.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що положеннями ч. 5 ст. 558 МК України передбачено обов`язок митних органів надавати Державній прикордонній службі України доручення щодо інформування митних органів про факт наміру перетинання державного кордону України особами, стосовно яких митними органами було виявлено порушення митних правил, якщо особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не були присутні при складенні протоколу про порушення митних правил.

Так, ч. 7 ст. 558 МК України передбачено, що з метою контролю за державною реєстрацією транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України громадянами, у строки, встановлені законодавством, а також контролю за цільовим використанням та/або передачею транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України чи поміщених у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такі транспортні засоби на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту, митні органи у автоматизованому режимі зобов`язані передавати органам Національної поліції інформацію щодо:

транспортних засобів особистого користування із зазначенням строків їх тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту та із зазначенням відомостей про осіб, які тимчасово ввезли такі транспортні засоби чи помістили їх у митний режим транзиту;

транспортних засобів особистого користування, щодо яких порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме порушено строки їх тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, із зазначенням відомостей про осіб, які тимчасово ввезли ці транспортні засоби чи помістили їх у митний режим транзиту.

Апеляційний суд враховує, що інформація щодо не вивезення транспортного засобу ОСОБА_1 у встановлені строки містилась у програмно-інформаційному комплексі ЄАІС ДМСУ, а тому була відомою митному органу станом на 11.06.2017 р. (дата закінчення строку тимчасового ввезення).

Разом з тим, положення ч. 7 ст. 558 МК України передбачають автоматизований контроль за державною реєстрацією транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України громадянами, у строки, встановлені законодавством.

Однак, митними органами таких дій щодо ОСОБА_1 вчинено не було, а протокол про порушення митних правил № 0014/50400/24 відносно останнього складено лише 20.03.2024 року, тобто майже через 7 років з моменту порушення строку тимчасово ввезення автомобіля марки «OPEL OMEGA», кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , що на переконання апеляційного суду вказує на порушення строків накладення адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що на час отримання суддею місцевого суду матеріалів справи та винесення оскаржуваної постанови відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України закінчився шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 1 ст. 467 МК України.

Враховуючи основоположний принцип правової визначеності, апеляційний суд зазначає, що строки притягнення особи до відповідальності, в тому числі за порушення митних правил, не можуть бути безмежними та залежати лише від моменту, так званого «виявлення» правопорушення правоохоронними органами.

В сенсі положень п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України, скасувати.

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ч. 1 ст. 467 МК України.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва