Провадження № 3-зв/679/3/2024
Справа № 679/1251/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2024 року м. Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Томілін О.М., розглянувши заявою судді Грибанової Л.О. про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Нетішинського міського суду Хмельницької області Томіліна О.М. надійшла заява судді Грибанової Л.О. про самовідвід від розгляду справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні судді Нетішинського міського суду Хмельницької області Грибанової Л.О. перебуває справа про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, ОСОБА_1 є цивільним чоловіком секретаря судового засідання Нетішинського міського суду Хмельницької області Рябухи Ольги Валентинівни, та вони тривалий час проживають, як подружжя. Таким чином, оскільки наявні об`єктивні обставини, що можуть викликати у стороннього спостерігача сумніви щодо об`єктивності та неупередженості головуючого судді під час розгляду зазначеної справи, суддею Грибановою Л.О. заявлено самовідвід.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами статті 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді або самовідвід і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід і самовідвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно зі ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Рада суддів України пунктом 4 рішенням № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що уразі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід (відвід) судді. Проте, діючий Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

З метою дотримання вимог закону, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до вимог ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою реалізації гарантованих чинним законодавством прав особи, вважаю, що у даному випадку необхідно застосовувати за аналогією чинні вищенаведені процесуальні норми, що регламентують подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Вирішуючи заявлений відвід, суддя враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Судом встановлено, що до Нетішинського міського суду Хмельницької області надійшла справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , який є цивільним чоловіком (співмешканцем) ОСОБА_2 , яка на теперішній час працює на посаді секретаря судового засідання Нетішинського міського суду Хмельницької області, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2024 головуючим суддею була визначена суддя Грибанова Л.О.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а як встановлено ст. 80 КПК України, суддя, за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 КПК України, зобов`язаний заявити самовідвід.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється в ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

На підставі викладеного, з метою забезпечення неупередженості, недопущення недовіри та для усунення будь-яких сумнівів, суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви судді Грибанової Л.О. про самовідвід у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 369, 372 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Грибанової Л.О. про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 679/1251/24 (провадження № 3/679/640/2024) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, задовольнити.

Передати справу про адміністративне правопорушення № 679/1251/24 (провадження № 3/679/640/2024) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення до канцелярії Нетішинського міського суду Хмельницької області для визначення іншого судді для розгляду цієї справи у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Томілін