Справа № 346/4080/24
Провадження № 3/346/2103/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сольський В.В., розглянувши справу, яка надійшла від Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, не працює,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),

в с т а н о в и в :

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №206850 від 09.07.2024 вказано, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 Cімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» обов`язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: у період часу з 24.06.2024 року по 27.06.2024 року залишила вказаних дітей на малознайому особу жіночої статі в с. Красне, Тарутинського району Одеської області, згодом вказаних дітей забрала бабуся ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка займається вихованням останніх по теперішній час. Вказане правопорушення вчинене повторно протягом року після вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На розгляд справи ОСОБА_1 повторно не з`явилась, будучи належно повідомлена про час і місце розгляду справи за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою, про причини неявки суд не повідомила.

Крім того, суддя враховує, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 р. у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).

Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви (постанова Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №925/125/14).

Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що правопорушниця є неодноразово належним чином повідомлена про судовий розгляд.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП підлягає закриттю виходячи із наступних підстав:

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно диспозиції ч. 1 статті 184 КУпАП адміністративним правопорушенням є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 184 КпАП України, за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у формі попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 184 КУпАП ті самі дії, що передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма закону є імперативною, при цьому положення КУпАП не визначають повноважень, підстав та обов`язку для суду збирати докази.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення у матеріалах справи міститься рапорт помічника чергового Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Войтенко Н. М. від 25.06.2024 р.,яким зафіксовано повідомлення зі «служби 102» 25.06.2024 р. від ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 про те, що заявник військовослужбовець. Повідомив, що його цивільна дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на разі перебуває у Івано-Франківській області, Коломийський р-н, с. Корнич у теперішнього чоловіка, зі слів заявника неналежним чином виконує свої обов`язки по догляду за двома дітьми, ОСОБА_2 , 3 роки та ОСОБА_3 , 1 рік, яких вона залишила із чужою людиною на ім`я ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Зі слів заявника працівники соціальної служби мають намір забрати дітей до притулку. Заявник просить встановити точне місце перебування його дружини для позбавлення її батьківських прав та перевірити де на разі знаходяться діти. Виїздом ГРПП на місце події в с. Корнич та зв`язавшись із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жит. АДРЕСА_2 в телефонному режимі, остання повідомила, що діти знаходяться у неї, з дітьми все добре, будь-якої загрози життю чи здоров`ю їм немає, діти всім необхідним забезпечені. Також за вказаною адресою знаходиться мати заявника, яка приходиться бабусею дітям. Контактного мобільного телефону ОСОБА_1 немає, точне місцезнаходження її невідоме, на зв`язок не виходить. Нарядом ГРПП здійснено обстеження в с. Корнич та поспілкувавшись із односельчанами останні повідомили, що ОСОБА_1 незнають, та така тут не проживає. Дане повідомлення потребує додаткової перевірки.

У своїх письмових поясненнях від 04.07.2024 р. ОСОБА_1 вказала, що проживає у АДРЕСА_3 , ніде не працює. Пояснила, що 24.06.2024 р. залишила своїх малолітніх дочок ОСОБА_2 , 3 роки та ОСОБА_3 , 1 рік під наглядом ОСОБА_7 в Одеській області, а сама мала намір виїхати за кордон. Після цього дітей забрала до себе мати її цивільного чоловіка ОСОБА_4 , яка відвезла їх в с. Корнич, Коломийського району Івано-Франківської області. Будь-якої загрози життю чи здоров`ю дітей не було. Зобов`язується найближчим часом вирішити питання із житлом та забрати дітей.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

В силу ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Суд констатує, що матеріали, які надійшли до суду не містять доказів, в розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, тобто що нею вчинені дії, які полягають в ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

У матеріалах справи відсутні докази того, що залишивши дітей у сторонньої особи, ОСОБА_1 не забезпечила їм необхідних умов для їх життя та виховання, чим створила загрозу їх життю чи здоров`ю.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, на думку суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, є не доведеною, що є не прийнятним та суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161).

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а відтак справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 184, 247, 251, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Сольський В. В.