Код суду 233 № 233/3996/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Орчелота А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №219677 від 11 липня 2024 року, відповідно до якого - 11 липня 2024 року о 17 год. 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у магазині «Світ тютюну» по вул. Громова, буд. 16 в м. Костянтинівка продав за 95,00 грн. одну пачку сигарет «Армійські» із вмістом нікотину 10% без установленої марки акцизного податку, зразки яких затверджені Кабінетом Міністрів України, в порушення п. 226.3, 226.5 Податкового Кодексу України та Постанови КМУ №1251 від 27.12.2010 року, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 156 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні «Пономарьов проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом надіслання телефонограми за номером телефону, вказаному в протоколі, яку він отримав особисто, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про перенесення та відкладення розгляду справи не надав, проте від нього до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що з даним протоколом він повністю не згоден, вважає, що матеріал про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю за відсутності в його діях складу правопорушення за наступних обставин:

-факту продажу ним невідомому чоловіку пачки цигарок «Армійські» за 95 грн. насправді не було, так як окрім бажання поліцейських інших допустимих доказів цього факту не існує (відеозапис на бодікамеру, пояснення свідків, понятих, очевидців тощо);

-як у протоколі, так і в долучених до протоколу матеріалах, не зазначено жодної інформації ані про факт вилучення, ані про місце зберігання грошових коштів у сумі 95 грн., які начебто він отримав за продаж невідомому чоловіку однієї пачки цигарок;

-до протоколу додано розписку ОСОБА_3 про те, що він зобов`язується зберігати одну пачку цигарок «Армійські», начебто придбані у нього, у той час як санкція ч.1 ст. 156 КУпАП передбачає в якості обов`язково додаткового адміністративного стягнення конфіскацією предметів торгівлі, а не вилучення начебто проданої однієї пачки цигарок унеможливить вирішення питання про застосування вищезазначеного адміністративного стягнення у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, що в черговий раз свідчить про відсутність самого факту продажу пачки цигарок;

-невідомий йому чоловік, зазначений у протоколі як ОСОБА_3 , якому він начебто продав пачку цигарок, вже перебував разом із поліцейськими коли ті зайшли до магазину, що само по собі однозначно свідчить що ця особа співпрацює з поліцейськими заради штучного створення останніми показників так званої боротьби з тютюном у м. Костянтинівці.

Судом було вжито усіх належних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджується матеріалами виклику останнього.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, враховуючи надане клопотання про закриття провадження дістаю наступних висновків.

Згідно з положенням ст.7КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Положеннями статей 251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин справи у їх сукупності, керуючись законом, правосвідомістю.

Зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Судовий розгляд повинен провадитися в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

На підтвердження факту правопорушення до суду надано протокол, який містить одноосібні висновки працівника поліції, без конкретизації кому саме здійснювався продаж однієї пачки сигарет «Армійські» без установленої марки акцизного податку, не зафіксовано факту продажу та отримання грошей. Крім того, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення одна пачка сигарет була продана за 95,00 грн., проте як у зберігальній розписці зазначено 25,00 грн.

Інші відомості, які б підтверджували факт продажу цигарок без марок акцизного податку відсутні, зокрема відсутня відеофіксація правопорушення, відсутня процедура контрольної закупки, відсутні пояснення свідків та понятих, що саме особа, яка притягається до адміністративної відповідальності здійснювала діяльність, за яку передбачена відповідальність за ч.1ст.156 КУпАП, що виключає кваліфікуючі ознаки за ч.1ст.156 КУпАП.

Суд не має права самостійно змінювати кваліфікацію адміністративного правопорушення, інкримінованого особі, а також збирати докази обвинувачення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог діючого законодавства докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та Законами України, міжнародним договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої унаслідок істотного порушення прав та свобод людини є недопустимими.

Згідно з ч.1 ст.17Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст.6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Частина 1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який …встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Отже, в розумінні наведеного Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

До того ж, з приводу згоди ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, про що зазначено в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» де останній вказав, що «з протоколом ознайомлений та згоден», слід зазначити, що дійсно пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом, проте оцінку суд надає їм в сукупності з іншими належними і допустимими доказами по справі, оскільки обвинувачення (в розумінні практики Європейського суду з прав людини адміністративна відповідальність має всі притаманні риси кримінальної відповідальності) не може ґрунтуватися лише на визнавальних свідченнях особи.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.156КУпАП, тому провадження підлягає закриттю.

До того ж, в протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на те, що «проведено особистий огляд та огляд речей, передбачені ст.264КУпАП, що були у ОСОБА_1 та згідно зі статтею 265КУпАП виявлені речі вилучені для тимчасового зберігання».

Однак, зазначені норми КУпАП регламентують порядок адміністративного затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, строки такого затримання, порядок проведення особистого огляду і огляду речей, але протокол адміністративного затримання ОСОБА_1 не складався.

Проведення огляду приміщення встановлює ст.237КПК України, і цією нормою передбачено, що огляд приміщення може проводити виключно слідчий або прокурор.

Таким чином, суддя вважає, що огляд 11 липня 2024 року був проведений невповноваженою на це особою в порушення вимог як КУпАП, так і КПК України, а тому інформація (предмети, речі), отримані в результаті його проведення, є доказами, що отримані НЕ у визначеному законом порядку, тобто недопустимими, в зв`язку з чим вилученіречі необхідно повернути особі, у якої їх було вилучено.

Керуючись ст.ст.7,156,245,247,251,280,284-285КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

На підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП - провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.156КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу інкримінованогоадміністративного правопорушення.

Вилучені 11 липня 2024 року тютюнові вироби, відповідно до квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) під час здійснення адміністративного провадження №56 повернути за належністю ОСОБА_1 .

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду (Донецького апеляційного суду) через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: А.В. Орчелота