Справа № 128/1557/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді - Фанда О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Олексієнко О.В.,

захисника правопорушника ОСОБА_1 - Олійник Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засідання матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №290188 від 06 квітня 2024 року водій ОСОБА_1 06 квітня 2024 року о 00 год. 18 хв. в с. Ксаверівка по вул.Соборна, Вінницького району, Вінницької області, керував моавтомобілем «Kia Sorento» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки за допомогою Алкотестера Драгер тест № 2128 з результатом 1,21 %.

Такі дії кваліфіковані як порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання направив свого захисника.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Олійник Ю.А. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що на відео не зафіксовано результат проходження ОСОБА_1 освідування. Крім цього температура повітря під час проходження освідування не відповідає зафіксованій у тесті, через що результат освідування може не відповідати дійсності.

Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 в порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП була доведена під час судового розгляду справи повністю.

Як встановлено в судовому засіданні, водій ОСОБА_1 06 квітня 2024 року о 00 год. 18 хв. в с. Ксаверівка по вул.Соборна, Вінницького району, Вінницької області, керував моавтомобілем «Kia Sorento» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки за допомогою Алкотестера Драгер тест № 2128 з результатом 1,21 %.

Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп*яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Відповідно до п. 9 ч. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п.3 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п. 15 розділу ІІ Інструкції, за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (п.16 розділу ІІІ Інструкції).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також цифровими показниками спеціального технічного засобу «DrаgerAlcotest 6810», за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено 1,21 ‰ проміле (а.с. 4).

Відповідно до п. 7 ч. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 ‰ алкоголю в крові.

Також, слід зазначити, що при складанні протоколу ОСОБА_1 роз`яснювались його права і обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис останнього.

ОСОБА_1 не заперечував факт керування танспортним засобом, а також погодився з результатами освідування, про що зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення. Вину у вчинені правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП визнав.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час зупинки автомобіля, проведення огляду на стан сп`яніння чи складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів.

Квитанція тестування на алкоголь до протоколу засвідчує результат тесту ОСОБА_1 . 1,21 ‰. Вказана квитанція містить підпис ОСОБА_1 , працівника поліції. Вважаю вказану квитанцію допустимим доказом, жодних сумнівів щодо його змісту не виникає.

З результатами алкотестеру ОСОБА_1 погодився. На відео уголос працівник поліції оголошував результати проходження освідування, з якими водій ОСОБА_1 погодився, що також зафіксовано на відео.

Дані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 6 квітня 2024 року, відеозаписом з нагрудної камери (body camera); довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, відповідно до якої ОСОБА_1 посвідчення водія отримував, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом тестування на алкоголь за допомогою Drager Alkotest 6810, результат якого показав наявність алкоголю у водія 1,21 проміле.

У відповідності до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені ним, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості.

Що стосується доводів того, що температура повітря вказана в квитанції до алкотесту не відповідає температурі повітря в час складання протоколу та проходження ОСОБА_1 . освідування слід зазначити наступне.

Прилад Драгер Алкотест 7510 призначений для швидкого вимірювання концентрації алкоголю у видихаємому повітрі. Виходячи з технічних характеристик газоаналізатору «Alcotest 6810» він має робочу температуру від -50С до +50С, тому у суду не виникає сумніву у його придатному до роботи стану.

При цьому, показник температури +23,00С, зазначений у результаті алкотесту «Драгер» від 6 квітня 2024 року, цілком міг зберегтися при перенесенні технічного приладу з патрульного автомобілю, де температура повітря була вищою, ніж на вулиці.

Одночасно, у разі незгоди з результатом алкотесту «Драгер», ОСОБА_1 мав змогу пройти огляд на стан спяніння у медичному закладі, однак він незгоди з результатом тесту не висловив.

Під час складення протоколу ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП визнавав. Невизнання ним своєї вини під час судового розгляду суд розцінює як обрану форму захисту від уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять істотних розбіжностей, а відеозапис та інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи.

Матеріали справи містять достатньо належних доказів про те, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що провина ОСОБА_1 в порушенні п.2.9а ПДР України і в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріалами справи доведена повністю.

Підстав для закриття провадження судом не встановлено. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься достатньо доказів для правильного вирішення справи. Жодних належних та допустимих доказів відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 суду не надано.

Згідно п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій.

Оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій, тому, підлягає звільненню від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, ст.276,ст.ст.283-285 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Повний текст постанови складено 12 серпня 2024 року.

Суддя - О.А. Фанда