ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1881/24 Справа № 202/1316/24 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Марченка В.В.

апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з судові витрати у сумі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до встановлених судом обставин, ОСОБА_1 18.11.2023 року о 02 год. 05 хв. в м. Дніпро на вул. Літня 28 керував автомобілем "KIA Sportаge", д/н НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, проводився у встановлений законодавством порядку у медичному закладі із участю лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 5871 від 23.11.2023 року. ОСОБА_1 своєчасно повідомлений про необхідність явки до підрозділу поліції, але не з`явився, а тому протокол складено за його відсутності.

Таким чином ОСОБА_1 своїми діям порушив вимогу п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2024 року скасувати, провадження щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування необхідності поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що оскаржувану постанову було винесено без його участі, про її існування стало відомо лише 10 липня 2024 року, а тому вважає строк апеляційного оскарження пропущеним з поважної причини.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги по суті вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення права на захист у зв`язку із тим, що він не був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду, через що був позбавлений можливості здійснювати захист своїх прав та інтересів, що є грубим порушенням закону.

Зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями, а саме через 30 днів після події, за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, якій у встановленому законом порядку не було роз`яснено йому права та обов`язки.

Вказує, що працівники поліції його спровокували, оскільки попросили його підігнати автомобіль для перевірки.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з викладених в ній підстав, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 557670, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 3 УПП у Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Ральченко В., згідно якого 18.11.2023 року під час патрулювання в екіпажі Легіон-124, приблизно о 02-05 год., за адресою: вул. Літня, буд.28 в м. Дніпро, згідно ст. 35 ЗУ Про національну поліцію був зупинений автомобіль KIA Sportаge, д/н НОМЕР_1 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію ОСОБА_1 працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. Відповідно до медичного висновку № 5871 від 23.11.2023 року, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння( а.с. 4); відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, яким зафіксовано, що водій ОСОБА_1 у темний час доби, керуючи транспортним засобом KIA Sportаge, д/н НОМЕР_1 , був зупинений співробітниками поліції, після чого останніми у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та згідно із нормативними вимогами проведено відповідний огляд в медичному закладі; висновком щодо результатів медичного огляду №5871 від 23.11.2023 року, згідно із яким ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 5).

Під час апеляційного перегляду встановлено, що співробітниками поліції з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, було запропоновано останньому пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній погодився та за результатами проведеного огляду констатовано, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на провокацію працівниками поліції того, аби він сів за кермо автомобіля і підігнав його для перевірки, спростовуються вищевказаними доказами, зокрема відеозаписом з боді-камери працівників поліції, з якої вбачається, що автомобіль KIA Sportаge зупиняють працівники поліції, з водійського керма виходить ОСОБА_1 , який повідомляє, що між ним та його братом виникла конфліктна ситуація, внаслідок чого, він вимушений їхати на сусідню вулицю до свого товариша, щоб переночувати. В подальшому повідомляє працівникам поліції, що він сів за кермо в стані алкогольного сп`яніння, оскільки були на те обставини.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.9. Правил дорожнього руху України, згідно із якими водієві забороняється зокрема керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановленого Інструкцією, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем у закладі охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 557670 від 22.12.2023 року, ОСОБА_1 18 листопада 2023 року, о 02 год. 05 хв., по вул. Літня, буд.28 в м. Дніпро, керував транспортним засобом "KIA Sportege", д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №5871 від 23.11.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду (пункт 16 розділу III Інструкції).

Апеляційні доводи сторони захисту щодо порушення строку складання протоколу про адміністративне правопорушення не спростовують висновків суду щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що співробітниками поліції протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було складено 22 грудня 2023 року, після отримання результатів медичного огляду, яке і належить вважати часом виявлення адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта про те, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , який не був повідомлений про день та час судового розгляду, заслуговують на увагу, втім не обгрунтовують необхідності задоволення апеляційних вимог. Так, на етапі апеляційного оскарження стороні захисту була надана можливість реалізувати всі свої процесуальні права та скористатися всіма можливостями захисту, які є аналогічними тим, що могли бути використані в суді першої інстанції, а відтак обмеження у захисті прав та інтересів ОСОБА_1 є компенсованими у межах апеляційного провадження. При цьому судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувана постанова є правильною по суті, строк накладання адміністративного стягнення на час апеляційного розгляду не збіг, а достатніх підстав для її скасування з формальних міркувань, із винесенням аналогічної за змістом постанови, не вбачається.

Інші доводи захисника мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця