Справа № 486/834/24
Провадження № 3/467/460/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Догарєвої І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Скорнякової С.В.,

прокурора Довбні М.В.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Арбузинка справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Доманівка Миколаївської області, має зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 та проживає по АДРЕСА_2 , одружений, перебуває на посаді судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_1 , будучи особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), несвоєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Реєстр), в зв`язку із отриманням 22.02.2024 року доходу від продажу рухомого майна на суму 600 000,00 грн, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2024 року.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 09.07.2003 року №1072-IV, ОСОБА_1 обрано на посаду судді місцевого Южноукраїнського міського суду Миколаївської області безстроково.

Таким чином, відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону. Згідно з приміткою до ст. 51-3 та 56 Закону України «Про запобігання корупції» посада судді належить до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Згідно з абз. 15 ч. 1 ст.1, ч.1 ст. 45, ч. 4 ст. 52 Закону, приміткою до статті 172-6 КУпАП, ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП.

Частиною 4 ст. 52 Закону встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт декларування зобов`язаний повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Положення частини 4 цієї статті застосовуються до суб`єктів декларування, які є службовими особами, які займають відповідальне становище, а також суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, відповідно до ст. 51-3 цього Закону.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 року становить 3028,00 грн., таким чином, з 01.01.2024 року суб`єкти декларування зобов`язані були повідомляти Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані, а саме отримання доходу, придбання майна на суму, що перевищує 151 400,00 грн.

ОСОБА_1 отримав дохід у розмірі 600 000,00 грн. від продажу транспортного засобу Hyndai Santa FE (2011 року випуску) відповідно до договору купівлі-продажу від 22.02.2024 року №4844/2024/4336774.

Отже, ОСОБА_1 22.02.2024 року отримав дохід на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2024 року.

Виходячи з вищевикладеного, він, будучи особою, на яку розповсюджується дія Закону, був зобов`язаний до 00 год. 00 хв. 04.03.2024 року подати до Реєстру повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення форми повідомлення на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Проте, відповідно до відомостей Реєстру, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, в зв`язку з отриманням доходу ОСОБА_1 подав 05.03.2024 року о 17 год. 43 хв., чим порушив вимоги Закону, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, не заперечуючи факт несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що рішенням Миколаївської обласної ради народних депутатів від 11.03.1993 року його обрано народним суддею Южноукраїнського міського народного суду, а постановою Верховної Ради України від 09.07.2003 року на посаду судді місцевого Южноукраїнського міського суду Миколаївської області безстроково. 22.02.2024 року він уклав договір купівлі-продажу №4844/2024/4336774 транспортного засобу, згідно якого продав транспортний засіб Hyndai Santa FE (2011 року випуску). Відповідно до п. 3 вказаного договору продаж вчинено за 600 000,00 грн, що спричинило суттєві зміни в майновому стані і він повинен був подати відповідне повідомлення в період з 22.02.2024 року по 03.03.2024 року. Однак не зробив цього вчасно з поважних причин, оскільки з 29.02.2024 року по 08.03.2024 року перебував на лікарняному, а з 11 по 14 березня 2024 року перебував у щорічній основній відпустці. 05.03.2024 року він подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, при цьому не міг одразу його подати, оскільки система на сайті НАЗК «підвисала», про що свідчить кількість спроб входу до системи. 25.03.2024 року він звернувся з письмовими поясненнями до НАЗК про поважність причин несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. У відповідь того ж дня йому роз`яснено про необхідність звернення через персональний електронний кабінет і ця інформація може бути врахована у разі перевірки декларації. 26.03.2024 року ОСОБА_1 надіслав повідомлення до особистого кабінету Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування стосовно об`єктивних обставин несвоєчасності подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Не зважаючи на ці пояснення протокол все ж був складений. При цьому у телефонній розмові з особою, якою було складено протокол про адміністративне правопорушення, заступником голови НАЗК ОСОБА_2 останній повідомив йому, що він нічого не може вдіяти, оскільки перевірка вже проведена, а в них теж є свої «показники». Крім того, ОСОБА_1 з посиланням на норми ст. 9, 10, ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, п.2 роз`яснень Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» від 22.05.2017 року зазначив, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також зазначив, що на умисну форму вини і наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу

третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010). Тож, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. На підставі викладеного ОСОБА_1 заперечив, щодо твердження у протоколі, що «наявність або відсутність умислу для наявності складу даного правопорушення юридичного значення не має, оскільки з об`єктивної сторони дане правопорушення має формальний склад…», також вказував на відсутність у нього умислу на приховування змін у майновому стані, своє сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, оскільки в нього виникли поважні причини (захворів), а після виникнення у нього можливості, він одразу повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив закрити відносно нього провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Довбня М.В. в судовому засіданні вважав вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП доведеною, оскільки він, будучи особою, на яку поширюються вимоги Закону, невчасно повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в зв`язку з отриманням 22.02.2024 року доходу від продажу рухомого майна на суму 600 000,00 грн., яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2024 року. Відповідне повідомлення до Реєстру ОСОБА_1 мав подати до 00 год. 00 хв. 04.03.2024 року, тоді як подав лише 05.03.2024 року. Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є правопорушенням з формальним складом, умисел при виконанні формальних складів полягає в усвідомленні протиправних дій і у навмисності протиправного поводження. Умисел суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» полягає в тому, що, будучи ознайомленими із вимогами цього Закону про обов`язки, обмеження і заборони, функціонери, не виконуючи ці вимоги, навмисно протиправно поводяться, їх порушуючи. Датою виявлення правопорушення є день складання та підписання відповідного протоколу, тобто день, коли у особи, уповноваженої на складання протоколу буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність чи відсутність в діях особи вини у вчиненні правопорушення, у цьому випадку 12.04.2024 року. Просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення (ст. 251 КУпАП).

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

12.04.2024 року заступником Голови Національного агентства з питань запобігання корупції А. Ситником складено протокол про адміністративне правопорушення №47-01/12/24, за яким ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки він, будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Частиною 4 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку зобов`язаний повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Положення частини четвертої цієї статті застосовуються до суб`єктів декларування, які є службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, а також суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, відповідно до статті 51-3 цього Закону.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 року становить 3028,00 грн., таким чином, з 01.01.2024 року суб`єкти декларування зобов`язані повідомляти Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані, а саме отримання доходу, придбання майна на суму, що перевищує 151 400,00 грн.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Верховної Ради України від 09.07.2003 року №1072-IV ОСОБА_1 обрано на посаду судді місцевого Южноукраїнського міського суду Миколаївської області безстроково.

Таким чином, відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону. Згідно з приміткою до ст. 51-3 та 56 Закону України «Про запобігання корупції» посада судді належить до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 22.02.2024 року №4844/2024/4336774 ОСОБА_1 здійснено продаж транспортного засобу Hyndai Santa FE (2011 року випуску), від чого він 22.02.2024 року отримав дохід у розмірі 600 000,00 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2024 року.

Таким чином, ОСОБА_1 був зобов`язаний до 00 год. 00 хв. 04.03.2024 року подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення форми повідомлення на офіціальному веб-сайті НАЗК.

Проте, відповідно до відомостей Реєстру, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, в зв`язку з отриманням зазначеного доходу ОСОБА_1 подав 05.03.2024 року о 17 год. 43 хв., чим порушив вимоги Закону.

Згідно з послідовністю дій користувача Реєстру, у період з 22.02.2024 року (день отримання доходу) по 03.03.2024 року включно (останній день подачі повідомлення) ОСОБА_1 не вчиняв дій щодо створення повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Вхід до системи ним здійснювався неодноразово, але в період з 05.03.2024 року 09 год. 44 хв. і до моменту подання повідомлення 05.03.2024 року о 17 год. 43 хв.

Оскільки ОСОБА_1 неодноразово, починаючи з 28.10.2016 року, подавав декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щодо загальних відомостей суб`єкта декларування ОСОБА_1 та поданих ним документів до реєстру, йому відома послідовність дій необхідних для заповнення та подання документів до реєстру.

25.03.2024 року ОСОБА_1 скеровано на електронну адресу Національного агентства з питань запобігання корупції лист за вихідним номером 01-18/45/2024 з поясненнями щодо поважності причин несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни майнового стану.

Того ж дня, 25.03.2024 року, ОСОБА_1 роз`яснено необхідність звернення до Національного агентства з питань запобігання корупції через персональний електронний кабінет.

26.03.2024 року ОСОБА_1 через персональний електронний кабінет звернувся до НАЗК з листом-повідомленням щодо поважності причин невчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Крім того, пояснення (заперечення на протокол про адміністративне правопорушення №47-01/12/24/ від 12.04.2024 року) направлені ОСОБА_1 на адресу НАЗК разом з підписаним примірником протоколу 26.04.2024 року.

На підтвердження поважності причин несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_1 надано паперові копії електронних листків непрацездатності від 29.02.2024 №21139837-1 та від 05.03.2024 року №11288941-2-212111682-1, копію довідки від 20.03.2024 року №05-18/68/2024 головного спеціаліста (по роботі з персоналом) Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, копію наказу від 06.03.2024 року №01-в, копію довідки КНП «ЮМБЛ» від 25.03.2024 року.

Із зазначених документів слідує, що ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні у КНП «ЮМБЛ» в період з 29.02.2024 року по 08.03.2024 року з діагнозом цукровий діабет середньої важкості, ускладнений перебіг, стадія декомпенсації, тощо. З 11 по 14 березня 2024 року він перебував у відпустці.

Частиною 2 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування про суттєві зміни у майновому стані.

Склад адміністративного правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Вина є одним із елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Склад адміністративного правопорушення за частиною 2 статті 172-6 КУпАП є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, а обов`язковим його елементом є протиправне діяння.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Так, непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Лише вчинення такого діяння з необережності виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності (лист судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 року).

Суд вважає неспроможними доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП, через відсутність у нього прямого умислу на приховування змін у майновому стані.

Так, посилання ОСОБА_1 на рішення Конституційного суду України від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010) щодо умисної форми вини і наявності відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як обов`язкових ознак корупційного правопорушення є безпідставним, оскільки слід розрізняти поняття корупційного правопорушення та правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»,

корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи

юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей;

правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

В даному випадку з огляду на диспозицію ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, яка передбачає відповідальність за невиконання вимог ч. 4 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», йдеться саме проправопорушення, пов`язане з корупцією, що за своїм визначенням не має обов`язковою ознакою наявності будь-якого особистого інтересу.

При цьому у своїх поясненнях ОСОБА_1 визнає, що знав про обов`язок подати повідомлення про суттєві зміни майнового стану до 00 год. 00 хв. 04.03.2024 року, про що свідчать також дані про неодноразове подання ОСОБА_1 подібних повідомлень в минулому, однак дане повідомлення не подав вчасно з підстав, що не залежали від нього, через хворобу.

Отже, фактично ОСОБА_1 усвідомлював неправомірність своїх дій та знав про адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання повідомлення, однак не вжив усіх необхідних заходів для виконання свого обов`язку та свідомо допустив пряме порушення норм законодавства у сфері запобігання корупції.

Доводи про несвоєчасність подання ОСОБА_1 повідомлення у зв`язку із перебуванням його на амбулаторному лікуванні з 29.02.2024 року до 08.03.2024 року не спростовують зазначених висновків суду враховуючи те, що судом не встановлено жодних даних, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 об`єктивних, незалежних від його волевиявлення обставин, які перешкоджали поданню ним відповідного повідомлення у період з 22.02.2024 року до 29.02.2024 року (до початку хвороби), а також об`єктивну неможливість подання такого повідомлення у період проходження амбулаторного лікування до 00 год. 00 хв. 04.03.2024 року. З його пояснень в судовому засіданні слідує, що на час фактичного подання повідомлення 05.03.2024 року ОСОБА_1 перебував далеко від м. Южноукраїнська на санаторному лікуванні, що передбачає тривале перебування у дорозі, отже, на переконання суду, стан його здоров`я дозволяв вчасно подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Суд не бере до уваги також доводи ОСОБА_1 про наявність технічних проблем на сайті НАЗК, як поважної причини невчасного повідомлення про суттєві зміни майнового стану, так як з матеріалів справи встановлено, що ним не здійснювалися спроби входу в систему Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в період, визначений для подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Враховуючи викладене, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП повністю доведеною.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, а саме правопорушення, пов`язаного з корупцією, особи порушника, який згідно довідки від 12.08.2024 року №05-18/123/2024 головного спеціаліста (по роботі з персоналом) Южноукраїнського міського суду Миколаївської області має чисельні відзнаки, дисциплінарних стягнень не має, вчинив адміністративне правопорушення вперше, відсутність обставин, які пом`якшують, або обтяжують покарання, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір, що становить на день розгляду справи 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 24, 33-35, 251-252, 268, 277, 283-285, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя І.О.Догарєва