КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 33/824/3480/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №369/2020/24

21 серпня2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Кафідової О.В.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 на постанову Києво- Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Києво- Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605гривень 60копійок.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 12 червня 2024 року адвокат ОСОБА_1 - Бень Ігор Миколайович подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Києво- Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2024 року та закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу апелянт обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції не було в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи.

Вважає, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння, його права та обов`язки.

Зазначає, що працівники поліції порушили процедуру та не дотримались прав, передбачених ПДР України, КУпАП та Конституцією України, склавши на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, але на прохання ОСОБА_1 надати йому копію даного протоколу працівник поліції відмовив.

Крім того, зазначає, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 в жодному разі не відмовлявся та будь якого направлення до закладу охорони здоров`я він не отримував.

Зазначає, що будь-яких доказів про факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом матеріали справи не містять і судом першої інстанції даний факт не взявся до уваги під час винесення рішення.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 - Одинець Катерина Юріївна вимоги апеляційної скарги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у скарзі, просила апеляційну скаргу задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку учасників судового розгляду, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями частин 2,3 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №510119 ОСОБА_1 , 24 січня2024 року о 23 год.56 хв. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: керував транспортним засобом VOLKSWAGEN GPLF, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Оксамитовій, 11, с. Петропавлівської Борщагівки Бучанського району Київської області з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук,поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходженняогляду на стан сп`янінняна місці зупинки транспортного засобу або на проходження огляду у медичному закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку водій відмовився з фіксацією на нагрудні відеокамери.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучені: направлення на огляд водія транспортного засобу щ метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапортом інспектора взводу 1 роти 1 БПП в с. Чайки УПП у Київській області Ставнійчука Р.В. відповідно до якого ОСОБА_1 своїми діями всіляко ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку; відеозаписами з нагруднихвідеореєстраторів поліцейських.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння, його права та обов`язки є безпідставними, оскільки відповідно до відеозапису (відео ОСОБА_1, час 0:02:20) долученого до матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння та за допомогою якого приладу. Поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі вказує, що він не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився. Від огляду ОСОБА_1 відмовився, що свідчить про порушення ним вимог п.2.5 ПДР України та є закінченим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги, що працівники поліції порушили процедуру та не дотримались прав, передбачених ПДР України, КУпАП та Конституцією України, склавши на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, але на прохання ОСОБА_1 надати йому копію даного протоколу працівник поліції відмовив, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відповідно до розділу 2 Інструкціїз оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №4248/5 від 09.12.2020,особа, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, має право надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які вносяться до протоколу і засвідчуються підписом зазначеної особи. Пояснення може додаватись до протоколу окремо, про що робиться запис у протоколі.

У разі відмови особи, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, від надання пояснень за суттю вчиненого правопорушення уповноважена посадова особа вносить до нього відповідний запис.

Протокол підписується уповноваженою посадовою особою та особою, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення.

З відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та з відеозапису долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 від підпису в протоколі та дачі пояснень по суті порушення відмовився, зауважень до протоколу також не надав.

Щодо посилань в апеляційній скарзі, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 жодному разі не відмовлявся та будь якого направлення до закладу охорони здоров`я він не отримував, спростовуєтеся наступним.

Відповідно до п.3 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно п.6 вказаного Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а згідно п.8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічні положення містить п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, згідно якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків (або на відеозапис) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, наведені нормативні документи не передбачають видачу направлення для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння особі, яка відмовилася від такого огляду.

Щодо доводів апелянта про те, що жодних заходів щодо примусового вилучення транспортного засобу поліцейські не вживали. Після складання адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, то апеляційний суд зазначає, що наведена обставина жодним чином не ставить під сумнів висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки йому інкримінується порушення п. 2.5 ПДР, яким передбачений обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, а не п. 2.9 а ПДР, яким передбачена заборона керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_1 - Беня Ігора Миколайовича .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - Беня Ігора Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову Києво- Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: