Справа № 296/5014/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" серпня 2024 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Аксьонов В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу АП Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 18 травня 2024 року о 18 год. 39 хв., в м.Житомирі, по пров. 4-му Селецькому, поблизу будинку №32, керував транспортним засобом, Volkswagen номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охороні здоров`я водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 на виклики до суду не з`явився, про час та місце розгляду даної адміністративної справи судом повідомлявся, з письмовою заявою про відкладення розгляду даної адміністративної справи до суду не звертався.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути дану адміністративну справу без участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП зокрема передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є закінченим правопорушенням з моменту відмови водія від проходження такого огляду незалежно від підстав такої відмови.

Пунктом 2 розділу І Інструкції №1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З протоколу про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 вбачаються такі ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, з даних відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння як порушення мови, порушення координації рухів, що відповідно до положень до п.3 розділу І Інструкції №1452/735 було достатнім для проведення його огляду на стан сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Вивчивши матеріали даної адміністративної справи, переглянувши відеозапис з диску з місця зупинки транспортного засобу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen номерний знак НОМЕР_1 , на зустріч даному автомобілю рухались працівники поліції після чого, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen прискорив рух, зупинився по ліву сторони дороги та вибіг з переднього водійського сидіння автомобіля в сторону кар`єра, з відеозапису видно як з водійського сидіння вибігає водій одягнений у червону кофту. Водій ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі, після чого, з відеозапису видно, що ОСОБА_1 будучи доставленим працівниками поліції до найближчого медичного закладу відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, стверджуючи, що він не керував транспортним засобом.

Крім того, відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_2 від 18.05.2024 року, останній пояснив, що 18.05.2024 року близько 17 год. 30 хв., він побачив транспортний засіб Volkswagen номерний знак НОМЕР_1 який рухався по провулку Селецькому з пробуксовкою, він хотів зупинити водія та зробити зауваження, водій за кермом тримав пиво та поїхав далі . Водій був одягнутий в чорну кепку та червону кофту.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні ним п.2.5 ПДР України та у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується письмовими доказами по даній адміністративній справі та відеозаписом з диску, які суд вважає належними та допустимими.

Твердження ОСОБА_1 , які зафіксовані на відеозаписі, що він не керував автомобілем Volkswagen номерний знак НОМЕР_1 18.05.2024 року, є безпідставним, метою якого є уникнення відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки це спростовується матеріалами справи, та підтверджується факт відмови ОСОБА_1 який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння , у тому числі відеозаписом події, які безсумнівно спростовують вказані твердження.

За таких обставин, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у Житомирській області;/Житомир обл./21081300; Код отримувача: 37976485 ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UА0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300 ; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави, в особі ДСА України, в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу , визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя В. Є. Аксьонов