КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року

м. Київ

апеляційне провадження № 33/824/2947/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є.П.

за участі: ОСОБА_1 та захисника Ничик А. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ничик Аліни Валеріївни, подану в інтересах ОСОБА_1 ,

на постанову Солом`янського районного суду м. Києва

в складі судді Сергієнко Г. Л.

від 29 квітня 2024 року

у справі №760/4337/24 Солом`янського районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності ст.ст.122-4, 124 КУпАП

громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП.

Піддано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На дану постанову захисник Ничик А. В., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Апелянт вважає, що справа була розглянута без врахування фактичних обставин по справі, зазначає, що ОСОБА_1 не залишав місце ДТП, що може підтвердити також і потерпілий ОСОБА_2 , який не має до ОСОБА_1 претензій.

Також подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в обґрунтування якого вказувала, що постанова суду була ухвалена у відсутність ОСОБА_1 та його адвоката, повний текст постанови суду було оприлюднено в реєстрі тільки 03 травня 2024 року. Посилаючись на те, що вказані

обставини зумовили причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, просила поновити такий строк.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне заслуговують на увагу і підтверджуються матеріалами справи, а тому апеляційний суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 29 квітня 2024 року поважними, а клопотання таким, що підлягає задоволенню.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Ничик А. В., підтримали апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, письмові пояснення ОСОБА_3 , заслухавши пояснення захисника та правопорушника, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №863028 від 12.02.2024 року, згідно з яким останній 06.02.2024 р., о 19 год. 58 хв., за адресою: м. Київ, перехрестя вул. В. Липківського та вул. Мокра, керуючи автомобілем Audi Q5, д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на регульоване перехрестя на заборонений сигнал (червоний) світлофору, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по вул. В. Липківського на зелений сигнал світлофору. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим було порушено вимоги п. 8.7.3 є Правил дорожнього руху України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

До протоколу додана схема місця ДТП від 06.02.2024 р., в якій зазначено місце зіткнення транспортних засобів внаслідок ДТП.

У цій частині постанова суду першої інстанції не оскаржується, заперечень щодо обставин за яких відбулася ДТП апеляційна скарга не містить.

Також в матеріалах даної справи наявний протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 863029, від 12.02.2024 року відносно ОСОБА_1 , згідно з яким останній 06.02.2024 р., о 19 год. 58 хв., за адресою: м. Київ, перехрестя вул. В. Липківського та вул. Мокра, керуючи автомобілем Audi Q5, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та, не дочекавшись прибуття працівників поліції,

залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 а, д Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості його вини, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Статтею ст. 122-4 КУпАП, визначено, що залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, то відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

З пояснень, наданих в суді апеляційної інстанції, слідує, що маючи проблеми із серцем з приводу яких, перебував на стаціонарному лікування в період з 05 січня 2024 року по 19 січня 2024 року, ОСОБА_1 після зіткнення відчуваючи різкий біль у серці, перебуваючи в стресовому стані, щоб не втратити управління автомобілем у зв`язку можливим серцевим нападом, автоматично продовжив керувати ним, почав шукати місце для належної зупинки; зупинився ліворуч, за перехрестям, на якому відбулось зіткнення, у напряму Південного вокзалу. Утім, вийти із автомобіля після прийняття ліків та стабілізації серцевого стану, не зміг, оскільки унаслідок зміщення лівого крила, водійські двері заклинило, у пересуванні був обмежений у зв`язку із переломом на лівій нозі. Дочекавшись дружину, повернувся на місце ДТП, але машини іншого учасника ДТП вже не було, дружина зробила фотографії місця ДТП з цифровою вказаною датою та часом зафіксованим на її телефоні - 06 лютого 2024 року, 20:47 та 20:49 год. В подальшому він зв`язався з ОСОБА_3 , іншим учасником ДТП, для врегулювання питань відшкодування шкоди. ОСОБА_3 , як інший учасник ДТП, претензій до ОСОБА_1 не має.

На підтвердження наведених обставин, захисником Ничик А.В. до суду апеляційної інстанції були надані копії медичних виписок, довідок та медичної картки амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_1 , які підтверджують доводи останнього про його стан здоров`я, та фотографії з місця ДТП із зазначенням на них дати 06 лютого 2024 року та часу -20:47 та 20:49 год.

З письмових пояснень іншого учасника ДТП, ОСОБА_3 , що надійшли до апеляційного суду 19.06.2024 року, слідує, що після зіткнення з автомобілем , яким керував ОСОБА_1 , він його не побачив, одразу викликав співробітників поліції, які о 20 год.30 хв. оформили ДТП. Була погана дощова погода, тому після оформлення ДТП він одразу відігнав свій автомобіль з місця ДТП до місця мешкання, оскільки автомобіль був на ходу. Всі питання щодо матеріальної шкоди з ОСОБА_1 були вирішені наступного дня. Претензій він до нього не має.

Аналогічні пояснення, щодо обставин ДТП, надані водієм ОСОБА_3 06 лютого 2024 року, які містяться в матеріалах даної справи, у яких ОСОБА_3 зазначав, що автомобіль іншого учасника ДТП повернув у бік Південного вокзалу.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні. Суб`єктом правопорушення є фізично осудна особа, яка досягла шістнадцятирічного віку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднуються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

За наведених обставин апеляційний суд дійшов висновку про відсутність належних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, про що складено протокол від 12 лютого 2024 р., який сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

В діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, з огляду на що, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасуванню, а провадження закриттю з підстав визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

В іншій частині постанова суду не оскаржувалась.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника Ничик Аліни Валеріївни, в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 29 квітня 2024 року задовольнити.

Поновити захиснику Ничик Аліні Валеріївні, в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 29 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу Ничик Аліни Валеріївни , в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 29 квітня 2024 року в частині визнання винним та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. П. Євграфова