ПОСТАНОВА

іменем України

13 серпня 2024 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин Володимир Ярославович, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Управління Служби безпеки України у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , з вищою освітою, розлученої, має на утриманні одну малолітню дитину, працюючої на посаді старшої інспекторки з режиму секретності ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, у званні капітан, к встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася,

за пунктом 5 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , яка перебуває на посаді старшої інспекторки з режиму секретності ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, в порушення вимог пункту 74 Порядку організації та забезпечення режиму секретності у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року за № 939, скерувала до органу Служби безпеки України матеріали для переоформлення допуску до державної таємниці, у зв`язку із необхідністю підвищення форми допуску, старшій слідчій СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП України у Львівській області капітану поліції Дахній М.Я., яка перебуває на номенклатурній посаді № 7 вищезазначеної номенклатури посад, з порушенням термінів їх подання, що призвело до перебування вказаної посадової особи на номенклатурній посаді, котра передбачає надання допуску та доступу до державної таємниці, без наявності такого доступу.

ОСОБА_1 , будучи належно та завчасно повідомленою про дату, час та місце призначеного судового засідання з розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у таке судове засідання з`явилася, після роз`яснення їй положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свою провину в інкримінованому їй адміністративному порушенні визнала повністю, щиро розкаялася. Надала пояснення, згідно з котрими їй за місцем праці у ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській областідійсно надано допуск до державної таємниці за формою 2 (два), під час оформлення котрого нею було взято на себе письмове зобов`язання громадянки України щодо дотримання та виконання вимог законодавства про державну таємницю, як і нею було надано письмову згоду на визначені законом обмеження прав у зв`язку з допуском до державної таємниці, проте вона як відповідальна за забезпечення режиму секретності у вказаному державному органі, не забезпечила охорону державної таємниці відповідно до вимог режиму секретності та не здійснювала постійного контролю за забезпеченням охорони державної таємниці у вказаному державному органі, проте на даний час усе здійснюється та забезпечується належним чином. Просила не накладати на неї суворого адміністративного стягнення.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням згідно пункту 5 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП визнається, порушення законодавства про державну таємницю, а саме: порушення встановленого законодавством порядку надання допуску та доступу до державної таємниці.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну таємницю», володілець секретної інформації або власник матеріальних носіїв такої інформації реалізує свої права з урахуванням обмежень, установлених в інтересах національної безпеки України відповідно до цього Закону.

В силу вимог ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний: не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків; не брати участі в діяльності політичних партій та громадських організацій, діяльність яких заборонена в порядку, встановленому законом; не сприяти іноземним державам, іноземним організаціям чи їх представникам, а також окремим іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України; виконувати вимоги режиму секретності; повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України; додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.

Служба безпеки України має право контролювати стан охорони державної таємниці в усіх державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, а також у зв`язку з виконанням цих повноважень одержувати безоплатно від них інформацію з питань забезпечення охорони державної таємниці. Висновки Служби безпеки України, викладені в актах офіційних перевірок за результатами контролю стану охорони державної таємниці, є обов`язковими для виконання посадовими особами підприємств, установ та організацій незалежно від їх форм власності.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, перебуваючи на посаді старшої інспекторки з режиму секретності ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській областіта будучи особою, якій надано допуск до державної таємниці, вимог наведених вище законодавства, що регулює охорону державної таємниці не дотрималася, так як її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого пунктом 5 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів статей 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 62/26/5455, котрий складений 03.07.2024 року у м. Львів головним спеціалістом відділу охорони державної таємниці Управління СБ України у Львівській області підполковником ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення;

- поясненнями ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності, наданими нею 13.08.2024 року безпосередньо під час судового розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, щодо обставин події, які також кореспондуються з даними вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення у частині часу та місця її настання;

- витягом з акту перевірки стану охорони державної таємниці у ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області від 28.06.2024 року за № 62/26/5351дск;

- копією допуску до державної таємниці за формою 2 (два), наданою ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності;

- копією зобов`язання громадянина України у зв`язку із допуском до державної таємниці, з котрим ОСОБА_1 була ознайомлена 05.04.2018 року.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого пунктом 5 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, оскільки остання, будучи посадовою особою ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, якій надано допуск до державної таємниці, вимог законодавства, що регулює охорону державної таємниці не дотрималася, зокрема порушила встановлений законодавством порядок надання допуску та доступу до державної таємниці, що нею не заперечується та підтверджується наявними в цій справі матеріалами.

При накладені адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя враховує обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, та не вбачає, у розумінні ст. ст. 34-35 цього Кодексу обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останньої, у зв`язку з чим вважає за необхідне накласти на неї як на посадову особу адміністративне стягнення у межах санкції, визначеної у ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, - у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн..

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а, відтак, слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 605 грн. 60 коп..

Керуючись статтями 8-9, 33-35, 40-1, 212-2, 221, 245, 251-252, 268, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого пунктом 5 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та накласти на неї як на посадову особу адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або вислати особі, щодо якої її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

З платіжними реквізитами для оплати штрафу в гривнях та справляння судового збору можна ознайомитись за вебсторінками: https://sv.lv.court.gov.ua/sud1320/gromadyanam/recvizutu_raxunku_derz_budzet/ та https://sv.lv.court.gov.ua/sud1320/gromadyanam/tax/

Положеннями статей 307 та 308 КУпАП встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: 1) подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; 2) витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Строк пред`явлення даної постанови до виконання становить три місяці.

Суддя Володимир МИКИТИН