Справа № 289/1539/24
Номер провадження 3/289/945/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2024 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.07.2024 року, серії ВАД №292142, 09 липня 2024 року близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство стосовно батька ОСОБА_2 , а саме ображав словами нецензурної лайки, чим міг завдати психічної шкоди здоров`ю потерпілого, та чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину свою не визнав та пояснив наступне. Того дня, а саме 9-го числа він прийшов до дому та побачив, що там був їх сусід ОСОБА_3 з батьком і вони "крутили" станка, але так як раніше із даним сусідом був конфлікт з приводу того, що останній викрадав з двору деякі речі, то ОСОБА_1 їм зробив зауваження щодо того, що вони без його дозволу взяли його інструменти. Тому пояснив, що конфлікт в нього був саме з сусідом, а не з батьком.

На уточнюючи запитання ОСОБА_1 відповів, що проживає в даному будинку зі своєю дружиною та дітьми, вказує що раніше конфлікти були з приводу того, що мати оформила право власності на даний будинок на себе і виписала їх з даного будинку без їх згоди. Вказує також на те, що провокатором конфліктів є мати. Того дня ОСОБА_1 зазначив, що з батьком не конфліктував та не ображав, не погрожував. Також відповів, що мати з ними не проживає через те, що ще давно вкрала гроші і з тих пір проживає окремо. Заяву до поліції батько подавав разом з матір`ю.

Представник ОСОБА_1 адвокат Міхненко С.С. надав до суду письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення та в судовому засіданні просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення в діях останнього, оскільки, окрім іншого зазначив, що вказаний протокол складено з грубим порушенням вимог ст. 256 КупАП, та його зміст не відповідає фактичним обставинам правопорушення. Також вказує на те, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі докази, а сам протокол є неналежним доказом, так як він не містить обов`язкової об`єктивної сторони цього правопорушення, а саме наслідків завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив наступне, що того дня син ОСОБА_1 "налетів" на нього з образами, обзивав нецензурними словами та виганяв його з домогосподарства через те, що прийшов сусід ОСОБА_3 взяти пару планок.

На уточнюючи запитання потерпілий ОСОБА_2 відповів, що це було в дворі, він ображав і батька, і сусіда, а також виганяв їх. ОСОБА_1 був на перший погляд тверезим. До поліції із заявою звернувся наступного дня разом з дружиною ОСОБА_4 .. Вказав, що дружина з ними не проживає бо син її вигнав. Також відповів, що конфлікти в них відбуваються з 2021 року. Та те що син ОСОБА_1 із сім`єю був приписаний в даному будинку, але коли мати оформила право власності на себе то виписала їх. Відповів, що 9-го числа він змушений був не ночувати вдома через страх, так як син погрожував йому, тому поїхав до дружини в м. Радомишль. Зазначив, що після кожного конфлікту він звертається до лікарів і наразі проходить лікування у лікаря невропатолога.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що того дня його сусідка попросила сходити до ОСОБА_2 і взяти пару планок. Потім ОСОБА_5 попросив свідка ще допомогти йому перенастроїти станка на що останній погодився, але через деякій час прийшов ОСОБА_6 і почав їх ображати нецензурними словами.

На уточнюючи запитання свідок ОСОБА_3 відповів, що коли він уходив, то ОСОБА_7 з ОСОБА_8 продовжували далі конфліктувати. ОСОБА_6 був агресивним, як і до свідка, так і до батька, виражався нецензурними словами виганяв батька з домогосподарства, зазначав що він тут ніхто. Відповів, що знає про конфлікти між ними зі слів їх, які відбуваються через будинок та гроші. Зазначив, що ОСОБА_5 побудував сину ОСОБА_7 будинок, який знаходиться не далеко від нього. Свідок відповів, що того дня, приблизно через пів години, ОСОБА_8 до нього після сварки приходив і був дуже сильно засмучений та просив останнього допомогти поїхати в поліцію щоб пдати заяву, на що свідок відмовився та зазначив, що свідчення як свідок дасть, але в поліцію не поїде. Свідок пояснив, що конфлікт виник в першу чергу в його бік, але в подальшому ОСОБА_8 за нього заступився і ОСОБА_6 переключився на батька. Додав, що ОСОБА_5 мав їхати писати заяву до поліції того ж дня, але чи поїхав він свідок не знає.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, потерпілого та свідків допитаних в судовому засіданні, дослідивши письмові докази, долучені до протоколу та докази, надані в судовому засіданні, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діяння психологічного характеру відносно потерпілого, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ст. 269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Виходячи з положень п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

При цьому, також дуже важливо розрізняти поняття "сварка", "конфлікт", "насильство".

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, які супроводжуються складними колізіями.

Із матеріалів справи, зокрема, з пояснень вбачається повторюваність в часі інцидентів між сторонами, відтак вбачається саме ознаки домашнього насильства.

Разом з тим, з копії Протоколу прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію № 3346 від 10.07.2024, яка наявна в матеріалах справи, вбачається, що підставою та обставинами вказаної події стало те, що (дослівно): «син ОСОБА_6 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, ображав словами нецензурної лайки, виганяв з господарства, чим завдав шкоду психічному здоров`ю».

Також, із пояснень потерпілого ОСОБА_2 , наданих в судовому засіданні, вбачається стан емоційної невпевненості потерпілого, страх та перебування у відчаї.

Таким чином, самі по собі, зокрема, образливі висловлювання чи погрози формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається з матеріалів справи та наданих в судовому засіданні пояснень учасників, відносини ОСОБА_1 , як сина та ОСОБА_2 , як батька свідчать про тривалий конфлікт, який не може не призвести до настання психологічної шкоди.

Разом з тим, вбачається, що образи та погрози зі сторони сина ОСОБА_1 спричиняють батькові емоційну невпевненість та нездатність захистити себе, змушують залишати постійне місце проживання.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що конфлікт має суто майновий характер, а також відхиляє припущення про провокацію конфлікту зі сторони потерпілого.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №292142 від 12.07.2024 року, в якому викладено суть порушення, а також зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП; копією протоколу прийняття заяви від ОСОБА_2 від 10.07.2024 року в якій зазначенні безпосередні обставини вказаної події та наслідки; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.07.2024 року; ОСОБА_2 від 10.07.2024 року; ОСОБА_3 від 12.07.2024 року.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення учасників, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суддя враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу порушника, його відношення до скоєного, а тому вважає за необхідне застосувати до останнього стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 173-2, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді 340,00 гривень штрафу на рахунок: (Отримувач коштів: ГУК у Житомирській обл./ТГ, м. Радомишль /21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0006777, код класифікації доходів бюджету: 21081100) «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Стягувачем є Відділення поліції №3 (м. Радомишль) Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір.

Стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Роз`яснити особі до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Роз`яснити особі до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК

Постанова набрала законної сили _________________ 20__ р.