Провадження № 3/484/1821/24
Справа № 484/3688/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2024 м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Шикеря І.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов до суду від Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за ч.3 ст.130 КУпАП,-

встановив:

У протоколі серії ААД № 840033 від 29.06.2024 зазначено, що 29.06.2024 о 07.44 год., в м. Первомайську по вул. Чкалова, водій ОСОБА_1 керував автомобліем "ВАЗ 2108", д/н НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився у медичному закладі у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком КНП "ПЦМБЛ" № 48 від 29.06.2024. Дане правопорушення вчинено ОСОБА_1 двічі протягом року, чим порушив п. 2.9 а) ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП.

Для участі у розгляді справи ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки у додаток "Viber", клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

Вивчивши протокол серії ААД № 840033 від 29.06.2024 та додані до нього матеріали, переглянувши відеозапис, доходжу наступного висновку.

За змістом статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За частиною 3 статті 130 КУпАП, дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Відповідно до п.п. 3, 4, 15, 16, 17, 19, 20, 21 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 № 1452/735, зареєстрованим вМіністерстві юстиціїУкраїни 11листопада 2015р.за №1413/27858 огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

З протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів вбачається, що 29.06.2024 о 07.44 год., в м. Первомайську по вул. Чкалова водій ОСОБА_1 керував автомобліем "ВАЗ 2108", д/н НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився у медичному закладі у встановленому законом порядку. Згідно огляду у ОСОБА_1 виявлено 0,24 проміле алкоголю.

З результату алкотестеру Драгер 6820 вбачається, що вміст алкоголю у видихнутому ОСОБА_1 повітрі складає 0,24 ‰.

Відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6820, які наявні в загальному інформаційному просторі, границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0.02 ‰ - у діапазоні від 0 до 0.2 ‰, відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.2 ‰; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0.04 ‰ - у діапазоні від 0 до 0.4 ‰; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.4 ‰.

Виходячи з наведеного в оргнізмі ОСОБА_1 з допомогою приладу Drager Alcotest 6820 було виявлено алкоголь на рівні технічної похибки, яка є допустимою під час застосування зазначеного технічного засобу.

З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер, результат тесту, проведеного у медичному закладі, встановив 0,24‰.

Враховуючи зазначене, зафіксований на роздруківці з принтеру спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6820» результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 0,24‰, з урахуванням зазначеної вище точності вимірювального приладу, не може в достатній мірі свідчити про перевищення допустимої норми, зазначеної в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, - 0,2 проміле, оскільки при врахуванні значення допустимої похибки у вимірюваннях допустима норма не перевищена.

Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано які саме ознаки стану алкогольного сп`яніння мав ОСОБА_1 . Не вбачається таких ознак і з додатного до протоколу відеозапису.

У зв`язку з тим, що долучений до протоколу відеозапис є обмеженим та малоінформативним, суд позбавлений можливості встановити будь-які інші обставини, які б вказували на факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, зокрема визнання чи спростування ним факту перебування в стані алкогольного сп`яніння.

З наявного відеозапису зовнішніх ознак перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння не вбачається, почервоніння обличчя відсутнє, мова є чіткою, хода упевненою.

У зв`язку з тим, що виявивши у ОСОБА_1 такий рівень алкоголю, який знаходиться в межах допустимої абсолютної похибки, можливої при застосуванні алкотестеру Драгер, працівники поліції не забезпечили інших доказів, які б беззаперечно вказували на керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, констатація в протоколі факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, є лише припущенням, яке на доказах не ґрунтується.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями частини 1-3 статті 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист, і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в статті 62 Конституції України.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження, поза розумним сумнівом, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, а таке, в силу п.1 ч.1ст.247 КУпАП, є підставою для закриття провадження в справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.3 ст.130, ч.1 ст.247,283,284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.130 КУпАП - закрити, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, протеста прокурора через Первомайський міськрайонний суд.

Суддя: І.А. ШИКЕРЯ