САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2180/24
Провадження №3/726/830/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2024 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Байцар Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли з Чернівецького РУП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, українку, ФОП, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 за ст.173-2 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу серії ВАД № 356618 від 26.07.2024 року ОСОБА_1 , 21.07.2024 року о 09 год. 15 год., перебуваючи в АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру, стосовно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , а саме: словесно ображала, кричала, лаялась та принижувала честь та гідність, чим могла завдати шкоду психологічному та фізичному здоров`ю гр. ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 21.07.2024 ОСОБА_2 приїхав до неї додому побачитись з дітьми. Діти, побачивши батька, почали кричати та плакати, так як вони його панічно бояться, після чого і виник конфлікт. Пояснює суду, що з гр. ОСОБА_2 вони розірвали шлюб в 2023 році. Під час шлюбу у них народилось двоє дітей, які залишились проживати з матір`ю. Пояснює, що діти колишнього чоловіка панічно бояться, так як він неодноразово виявляв агресію по відношенню до неї, свідками чого були діти. Кожен раз при зустрічах чи спілкуванні у них виникають конфлікти, в яких ОСОБА_2 намагається висвітлити ОСОБА_1 у негативному світлі та очорнити її ім`я, та як має на меті, як він сам неодноразово заявляв, забрати у неї дітей. Пояснює також, що діти панічно бояться агресивного батька та при зустрічах тікають від нього, ховаючись за матір. Свою десь неспокійну поведінку пояснює тим, що як матір вона боїться за психоемоційний стан дітей та, відповідно, намагається захистити їх та спокійно пояснити колишньому чоловікові, що не потрібно лякати дітей та її своєю агресивною поведінкою, на що ОСОБА_2 реагує неадекватно, кожен раз намагаючись вивести ОСОБА_1 на відповідну негативну емоційну реакцію стосовно нього, знімаючи це на відео та, відповідно, звертаючись у поліцію. Крім того пояснила суду, що колишній чоловік постійно погрожує їй різними розправами, чим на постійній основі спричиняє ОСОБА_1 психологічні травми. Звертає увагу суду на те, що вона не мала на меті завдати шкоду психологічному чи фізичному здоров`ю ОСОБА_1 та неодноразово намагалась спокійно обговорити з колишнім чоловіком можливі вирішення складеної ситуації, на що ОСОБА_2 не погоджується та продовжує погрожувати, сваритись та провокувати ОСОБА_1 на конфлікт. Просить суд закрити справу про адміністративне правопорушення щодо неї у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Шеремета І. підтримав пояснення ОСОБА_1 та просив, враховуючи долучені письмові пояснення, закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення (п.1ст. 247 КУпАП), передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що кривдниця ( ОСОБА_1 ) постійно влаштовує скандали, не дає йому бачитись з дітьми, налаштовуючи їх проти нього. Діти постійно плачуть при зустрічі з ним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвоката Шеремети І., дослідивши матеріали справи та докази додані до неї, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ч.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" постраждалими від домашнього насильства можуть бути: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); дід (баба) та онук (онука); прадід (прабаба) та правнук (правнучка); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання.

Пунктами 3 та 14 ч. 1 ст. 3 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, повязаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Тобто домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання фізичної або психологічної шкоди. При цьому, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що при його складанні можливість настання психологічної або фізичної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому, встановлена не була.

При цьому слід зазначити, що конфлікт (лат. Conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоду.

У даному випадку дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутня, так як між ними мають місце судові спори, спори, що пов`язані із непорозумінням щодо виховання дітей та спори на побутовому рівні.

Водночас, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , остання насильство щодо свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 не вчиняла, оскільки її поведінка була реакцією на відповідну неадекватну та провокаційну поведінку ОСОБА_2 , який неодноразово вчиняв насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_1 та їхніх доньок, проте остання будь - яких дій, спрямованих на порушення конституційних прав і свобод ОСОБА_2 не вчиняла.

Так, на переконання суду доказів, які б могли підтвердити вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП судом не встановлено.

За таких обставин, встановлюючи у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у справі відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що відповідно до приписів п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 173-2, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

СуддяЛ. В. Байцар