ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8460/24Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 33/817/500/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

- захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Колодія А.С.

потерпілого ОСОБА_2

- представника потерпілого адвоката Ярмуся В.Д.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Колодія А.С., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Як визнав суд, 11 квітня 2024 року о 17 год. 15 хв. в с. Мишковичі по вул. Січових Стрільців Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п. 2.3 б, 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом марки Mazda 5, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював обгін в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

В апеляційній скарзі адвокат Колодій А.С., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вважає вищевказану постанову незаконною, як таку, що постановлена за відсутності належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Зазначає, що матеріали справи, на які послався суд у своїй постанові як доказ винуватості ОСОБА_1 , не підтверджують факт невиконання ним ПДР України при здійсненні маневру повороту ліворуч, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди.

Стверджує, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не порушив вимоги п. 2.3 (б), 10.1 ПДР України, оскільки він, на виконання п.п. 9.2 (б), 9.4, 10.4 та 16.13 ПДР України перед наближенням до перехрестя, увімкнув світловий покажчик лівого повороту, зайняв крайнє ліве положення на проїзній частині дороги, подивився в ліве дзеркало заднього виду, у якому побачив два автомобілі, які рухались позаду нього в його смузі руху, могли та повинні були бачити і реагувати на його намір здійснити поворот ліворуч; пропустив транспортний засіб, що рухався на зустріч, та, переконавшись, що його ніхто не обганяє, розпочав маневр повороту ліворуч.

Вказує, що суд не врахував, що ПДР України та вставленими на місці ДТП дорожніми знаками не передбачена вимога для водія здійснити повну зупинку транспортного засобу перед здійсненням маневру повороту ліворуч, а тому висновок суду, що ОСОБА_1 не зупинився, а відтак не переконався у безпеці здійснюваного маневру, є необґрунтованим.

На переконання апелянта, суд першої інстанції, при мотивуванні свого рішення щодо доведеності винуватості водія ОСОБА_1 , не з`ясував хто з водіїв і якими діями створив небезпечну дорожню обстановку, а далі й аварійну ситуацію.

Звертає увагу, що за обставинами справи ОСОБА_1 не міг уникнути зіткнення і це не може бути поставлено йому в провину, оскільки він не зобов`язаний був виходити з можливості грубого порушення вимог ПДР України іншим водієм.

Зазначає, що ОСОБА_2 не повинен був здійснювати маневр обгону на перехресті, а з огляду на п.1.4 ПДР України ОСОБА_1 мав розраховувати на дотримання цього застережність іншим учасником ДТП.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Колодія А.С., які підтримали подану апеляційну скаргу і, з викладених у ній мотивів, просить її задовольнити; потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Ярмуся В.Д., які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги; розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог Закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, не дотримався.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в діях водія ОСОБА_1 наявне порушення пункту 2.3 (б), 10.1 ПДР України, яке полягає у тому, що ОСОБА_1 перед зміною напрямку руху, виконання маневру повороту ліворуч, не переконався у його безпечності та чи він такими діями не створить перешкод іншим учасникам руху.

При цьому, місцевий суд в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 послався на досліджені в судовому засіданні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 452765 від 11.04.2024 року; схемі місця ДТП з долученими фототаблицями; електронному рапорті працівника поліції від 11.04.2024 року; поясненнях водія ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Проте, аналіз наявних у справі доказів свідчить про передчасність висновку місцевого суду, про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №452765 від 11 квітня 2024 року, 11 квітня 2024 року о 17 год. 15 хв., в с. Мишковичі по вул. Січових Стрільців Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом марки «Mazda 5», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_2 , який здійснював обгін в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Отже суд в межах цього протоколу повинен встановити - чи допущено ОСОБА_1 порушення саме цих пунктів Правил дорожнього руху та чи знаходиться ці порушення у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Підпунктом (б) пункту 2.3 ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як слідує з пояснень ОСОБА_1 , наданих у суді першої та апеляційної інстанцій, вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення він не визнав, зазначив, що особою, винною у настанні даної ДТП є ОСОБА_2 , який не дотримався ПДР України та здійснив маневр обгону на перехресті. Також вказав, що він керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 11.04.2024 біля 17 год.15 хв. у с. Мишковичі, мав намір здійснити маневр повороту ліворуч, про що увімкнув заздалегідь лівий покажчик повороту. Переконавшись у безпечності свого маневру, подивившись у дзеркало заднього виду, не зупиняючись, розпочав маневр повороту ліворуч, проте у нього в`їхав автомобіль марки «Mazda 5», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Вказані обставини об`єктивно підтверджуються схемою місця ДТП, на якій зазначено та зображено ділянку дороги, а саме - перехрестя, де відбулось ДТП, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, також зазначено про пошкодження транспортних засобів.

Крім цього, з долучених фото ділянки, де мала місце пригода, також вбачається, що ділянка дороги, де відбулося ДТП є перехрестям.

В даному випадку місцевим судом не враховано, що жодним пунктом ПДР України та наявними на місці настання ДТП дорожніми знаками не встановлювалась вимога для водія ОСОБА_1 здійснити повну зупинку транспортного засобу перед здійсненням маневру повороту ліворуч, а тому твердження суду, що ОСОБА_1 не зупинився, а відтак не переконався у безпеці здійснюваного маневру, є необґрунтованим та невмотивованим.

На переконання колегії суддів, вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п.п. 2.3 (б), 10.1 ПДР України не доведена, так само як і відсутні докази, що саме невиконання вказаних правила ОСОБА_1 перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП за участі водія ОСОБА_2 .

В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження те, що саме водієм автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 було порушено Правила дорожнього руху, а саме п.10.1 Правил дорожнього руху, оскільки водій перед початком маневру повороту завчасно увімкнув лівий покажчик повороту після чого розпочав виконання цього маневру.

Апеляційний суд звертає увагу, що працівниками поліції не ставиться у провину ОСОБА_1 порушення правил перетину перехрестя чи відсутність увімкненого заздалегідь лівого покажчику повороту.

З огляду на викладене, пояснення ОСОБА_2 в тій частині, що транспортний засіб ОСОБА_1 без увімкнення лівого покажчика пороту, не зайнявши відповідне крайнє ліве положення, виїхав на його смугу руху, розпочавши маневр повороту ліворуч, по якій він здійснював маневр обгону, є непереконливі, оскільки суперечать встановленим обставинам справи і апеляційний суд їх відхиляє

Також суд апеляційної інстанції бере до уваги той факт, що ОСОБА_2 , в наданих працівникам поліції одразу після настання ДТП письмових поясненнях, зазначав, що він почав обгін автомобілів, які були перед ним (кількість авто 2) по лівій зустрічній смузі, приблизно 15 метрів, де в подальшому він не помітив, як водій автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , повертав ліворуч.

Окрім того, суд враховує, що відповідно до п.14.6 (а) ПДР України заборонено обгін на перехресті, проте всупереч цих вимог Правил дорожнього руху водій ОСОБА_2 здійснював обгін автомобіля Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

За таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є необґрунтованим і не узгоджується з доказами, наявним в матеріалах справи, так як із останніх не вбачається, що водій автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності маневру.

Аналізуючи наведені обставини, апеляційний суд констатує, що в матеріалах провадження відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Тому, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП, не доведена і його пояснення судом першої інстанції не спростовані.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за якою його Тернопільським міськрайонним судом притягнуто до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, який розглядався судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відтак, постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 , якою його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, необхідно скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п ос т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Колодія А.С., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2024 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя