КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/3840/2024
Головуючий в суді І інстанції Овсеп`ян Т.В.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 серпня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2024 року, якою закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 181 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2024 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 181 КУпАП, закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 08 липня 2024 року засобами поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, в якій просила визнати невинуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 181 КУпАП, скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 181 КУпАП, якщо така є, та закрити провадження в справі № 761/17043/24 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 181 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалася на те, що прибувши в судове засідання з розгляду вказаної справи, у зазначені в судовому повідомленні дату та час, ОСОБА_1 була повідомлена особою, яка не є суддею, а є секретарем судового засідання або помічником судді, тобто не є особою, яка наділена повноваженнями розглядати судові справи, приймати за наслідками їх розгляду судові рішення та проголошувати їх, про те, що справу вже розглянуто, а ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Оскільки на момент подачі цієї апеляційної скарги ОСОБА_1 позбавлена можливості ознайомитися зі змістом оскаржуваного рішення, копії рішення їй вручено не було, текст такого рішення відсутній у відповідних реєстрах, вказане судове рішення (якщо таке є) є незаконним, винесене з істотними порушеннями норми чинного законодавства, яке встановлює порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення, в зв`язку з чим підлягає скасуванню апеляційною інстанцією з ухваленням нового рішення, яким провадження в справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Наводила зміст ч. 2 ст. 181, ч. 1 ст. 256, 280, 9, 245, 251-252, 283, п. 1 ст. 247, 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції», «Надточій проти України», рішення Конституційного Суду України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 230рп/2010, вказувала, що обов`язковою умовою настання відповідальності за ст. 181 КУпАП є, зокрема, вчинення дій, внаслідок яких були набуті грошові кошти від гри, при цьому суб`єкт усвідомлював, що в даному закладі азартна гра провадиться без оформленого належним чином дозволу.

Вказувала, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, на яких ґрунтується висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 181 КУпАП, а також, враховуючи вищевикладене, оцінивши вказані докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд мав прийти до висновку про необхідність закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 181 КУпАП.

Щодо порушення норми чинного законодавства, яке встановлює порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення, посилалася на положення ст. 8, 55, 129 Конституції України, ст. 48, 2, 7, 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 7, 278 КУпАП.

Вказувала, що аналіз даних правових норм дає підстави стверджувати, що лише після вирішення усіх вищевказаних питань орган (посадова особа), уповноважена розглядати справи про адміністративне правопорушення, переходить до розгляду справи. Натомість судом першої інстанції, в порушення вимог вищевикладених правових норм, в тому числі і положень Конституції України, нехтуючи обов`язком вирішення на підготовчій стадії провадження вичерпного переліку питань, не вирішив питання про можливість закриття провадження. Таким чином, є всі підстави стверджувати, що суддею не було здійснено підготовчу стадію провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Посилалася на ст. 258, 289 КУпАП, вказувала, що в судовому засіданні оскаржувана постанова, яка б відповідала вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП, не оголошувалась, копію постанови особі, щодо якої її винесено, у строки, встановлені ч. 1 ст. 285 КУпАП, вручено або вислано не було.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка подану апеляційну скаргу підтримала, підтвердила її доводи та просила її задовольнити, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.181 КУпАП, настає за участь в організованих без дозволу азартних іграх (карти, рулетку, «наперсток» та інші) на гроші, речі та інші цінності, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 181 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 181 КУпАП виражається у таких діях: 1) прийнятті участі в організованих без дозволу азартних іграх на гроші, речі та інші цінності; 2) ворожінні в громадських місцях.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» азартна гра - це будь-яка гра, обов`язковою умовою участі в якій є сплата гравцем грошей, у тому числі через систему електронних платежів, що дає змогу учаснику як отримати виграш (приз) у будь-якому вигляді, так і не отримати його залежно від випадковості.

Тобто, з об`єктивної сторони зазначене правопорушення характеризується прийняттям участі в організованих без дозволу азартних іграх, а з суб`єктивної - наявністю вини у формі умислу. Термін «азартна гра» означає гру, участь у якій дає змогу набувати гроші, інше майно або майнові права, результат якої визначається діями, цілком або частково залежними від випадку, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки (в тому числі ігри в букмекерських конторах, на іподромах та інших видах тоталізатора).

Таким чином обов`язковою умовою настання відповідальності за цією статтею є, зокрема, вчинення дій, внаслідок яких були набуті грошові кошти від гри, при цьому суб`єкт усвідомлював, що в даному закладі азартна гра провадиться без оформленого належним чином дозволу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом першої інстанції встановлено з пояснень ОСОБА_1 , що 20 квітня 2024 року о 09 год. 40 хв. вона знаходилась за адресою: м. Київ, вул. Д. Щербаківського, 56/7, у приміщенні ігрових автоматів, де здійснювала прибирання. Про оголошення щодо роботи вона знайшла сайті «ОЛХ». Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 приймала участь в азартних іграх до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не додано. При цьому, з фототаблиці, яка міститься у справі судом першої інстанції не встановлено, що у приміщенні де нібито знаходяться ігрові автомати, наявні ознаки щодо азартних ігор.

Таким чином, в ході судового розгляду, з урахуванням пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , судом не встановлено доказів того, що вона приймала участь в азартних іграх на ігрових приладах, що давала б їй змогу, як учаснику отримати виграш у будь-якому вигляді, тобто що нею були порушені положення ст. 181 КУпАП.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що з письмових пояснень ст. ДОП Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві Карпенка С., які надійшли на адресу суду 02 липня 2024 року, беззаперечних доводів, які б узгоджувалися з письмовими матеріалами справи, що ОСОБА_1 брала участь в організованих без дозволу азартних іграх на гроші, не встановлено.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, з урахуванням досліджених в суді матеріалів справи, суд першої інстанції прийшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.181 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.181 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах справи доказів її винуватості жодним чином не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, який прийшов саме до цього ж висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.181 КУпАП.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, в якій вона просила визнати її невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.181 КУпАП, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, ґрунтуються виключно на поясненнях ОСОБА_1 , не підтверджених будь-якими доказами, що прибувши в судове засідання з розгляду вказаної справи, у зазначені в судовому повідомленні дату та час, ОСОБА_1 була повідомлена особою, яка не є суддею, а є секретарем судового засідання або помічником судді, тобто не є особою, яка наділена повноваженнями розглядати судові справи, приймати за наслідками їх розгляду судові рішення та проголошувати їх, про те, що справу вже розглянуто, а ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження вказаних обставин, натомість з постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2024 року вбачається, що судове засідання проведено за участі ОСОБА_1 та її захисника адвоката Аніпка А.С., які надали свої пояснення з приводу обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, яким було надано належної оцінки судом першої інстанції, а також досліджено інші матеріали адміністративної справи, в саме протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 578108 від 20 квітня 2024 року, письмові пояснення ОСОБА_1 , постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 181 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не було вирішено питання про закриття провадження в справі, спростовуються змістом постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2024 року, в якій суд першої інстанції прийняв саме таке процесуальне рішення, та відхиляються апеляційним судом як неспроможні.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що копію постанови від 02 липня 2024 року у строки, встановлені ч. 1 ст. 285 КУпАП, ОСОБА_1 вручено або надіслано не було, апеляційний суд враховує, що хоча лише 11 липня 2024 року копію постанови від 02 липня 2024 року було направлено на адресу ОСОБА_1 , правильності висновків суду першої інстанції це не спростовує і на законність і обґрунтованість постанови не впливає, при цьому процесуальні права ОСОБА_1 були повністю реалізовані в апеляційному суді, зокрема шляхом подання апеляційної скарги, та участі в судовому засіданні з можливістю надати пояснення по суті апеляційної скарги, при цьому висновки суду першої інстанції по суті справи є вірними і доводами апеляційної скарги не спростовані. Відтак, допущені судом першої інстанції процесуальні порушення не є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції, який прийшов до правильного висновку, по суті не спростованого, а підтриманого доводами апеляційної скарги, щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 181 КУпАП, та закриття провадження в справі.

Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2024 року якою закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2024 року, якою закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 181 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.