ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2037/24 Справа № 202/6390/24 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участі: особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , переглянувши апеляційну скаргу останнього, на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2024 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 17 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту у вигляді 15 діб і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_1 , 26 квітня 2024 року о 02 годині 30 хвилин, перебуваючи у м. Дніпро, Індустріальному районі по просп. Слобожанський, 70, не виконав законну вимогу поліцейського УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого сержанта поліції Ральченка В.В., що полягала у необхідності покинути вулицю через триваючу комендантську годину розпорядженням начальника ОВА Дніпропетровської ОДА від 24 червня 2022 року № 361/0/527-2022, продовжував перебувати на вулиці та не вживав заходів для повернення до місця мешкання, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обгрнутовані тим, що працівники поліції надали мало часу щоб добратися додому, а саме 15 хвилин, тоді як він прохав надати хвилин 25-30. після чого ОСОБА_1 прийняв рішення переночувати в автомобілі, через 15 хвилин підійшов інший патруль та склав протокол. Апелянт вказує, що він перебував у автомобілі, який не рухався та в якому він відпочивав.

В апеляційному суді ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши апелянта, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги районний суд при встановлені вини ОСОБА_1 дотримався.

Так, стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління. Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Вказане тлумачення викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011.

У відповідності до п.7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992 року (зі змінами) роз`яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, що адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні ним службових обов`язків, оскільки вимога працівника міліції або розпорядження це - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, який має бути законодавчо обґрунтований.

Також, Розпорядженням начальника Дніпропетровської ОВА від 26 червня 2022 року Про зміну комендантської години встановлено з 00:00 години по 05:00 комендантську годину у м. Дніпро.

Відповідно до матеріалів справи, працівники поліції встановили, що ОСОБА_1 26 квітня 2024 року приблизно о 01 годині 30 хвилин перебував на вулиці у м. Дніпрі за адресою пр. Слобожанський 40, куди привіз на автомобілі дівчину на ім`я ОСОБА_2 . В подальшому працівники поліції повідомили ОСОБА_1 неодноразово, що діє комендантська година і останній повинен покинути вулицю та надали час для того, щоб останній добрався до дому. В подальшому працівники поліції того ж дня приблизно о 02 годині 30 хвилин, в тому ж місці виявили ОСОБА_1 з тією ж самою особою.

Тобто, з вказаних обставин видно, що працівники поліції виконували свої службові обов`язки, у м. Дніпрі діяла комендантська година, тому вимога службових осіб була законна. При цьому, працівники поліції неодноразово повідомляли ОСОБА_1 покинути вулицю та направитися до місця проживання. Однак, ОСОБА_1 не здійснив дії щоб добратися додому, та перебував в тому ж місці, де вперше був виявлений працівниками поліції.

Такі дії, на переконання апеляційного суду свідчать про порушення ОСОБА_1 у злісній непокорі законній вимозі працівника поліції, тобто вчинення адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_1 підтверджуються наявними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Дані докази є належними, допустимими, не суперечать один одному.

Однак, апеляційний суд під час перегляду вищевказаної справи дійшов до висновку, що накладене стягнення у вигляді максимального стягнення є непропорційним вченому діянню і є явно необґрунтованим, що є підставою для змінити постанови в цій частині, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Тому, апеляційний суд, бере до уваги вимоги ст. ст. 23, 33 КУпАП, характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, що останній не визнав вину, як в суді І інстанції, так і під час апеляційного перегляду, відсутність відомостей про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за останній рік, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, враховуючи що, суд І інстанції не мотивував належним чином чому наклав адміністративне стягнення у межах максимальної санкції за ст. 185 КУпАП, а також, враховуючи, що метою адміністративного стягнення є виховання правопорушника і запобігання правопорушенням, вважає за необхідне постанову змінити та пом`якшити ОСОБА_1 адміністративне стягнення, призначивши його у виді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ст. 185 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 185 КУпАП - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 185 КУпАП, у виді громадських робіт на строк 50 (п`ятдесят) годин.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький