Справа № 287/347/24 провадження №3/279/1420/24
П О С Т А Н О В А

07 серпня 2024 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Волкова Н.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 11.02.2024 року о 03-05 год. на автодорозі Київ-Ковель 169 км в с.Літки керував транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21093 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, координація рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, ,від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі Коростенської ЦМЛ відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130,ч.1 КУпАП.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП особи, які керують траспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводится за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Зі змісту п.2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

До протоколу долучено відеодиск, під час перегляду якого встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, причиною зупинки було те, що він їхав в комендантську годину, після чого його попросили пред`явити посвідчення водія, останній пояснив, що посвідчення забув, відносно нього було складено постанову про вчинення правопорушення за ст.126 ч.1 КУпАП, після чого працівник поліції запитав, чи вживав останній алкогольні напої, на що ОСОБА_2 відповів, що не вживає вже протягом трьох місяців, працівник поліції запропонував пройти освідування в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, повідомивши: " у вас є характерний момент, а саме, зіниці не реагують на світло", після чого навів останньому ліхтар в обличчя і сказав, що у того не звужуються зіниці та запропонував поїхати до медичного закладу в м.Коростень, але автомобіль потрібно залишити на заправці, на що ОСОБА_1 погодився, та пояснив, що не заперечує, бо впевнений в собі на 100 відсотків.

З відеозапису вбачається, що на заправці працівник поліції пропонує поїхати до лікарні, однак ОСОБА_1 попросив трохи зачекати, на що працвник поліції сказав, що якщо він буде так себе поводити, то складе протокол за відмову проходити освідування. Потім ОСОБА_1 почав говорити, чому він повинен їхати та запитувати, на якій підставі він має проходити освідування.

При цьому, поведінка водія була звичайною, адекватною, логічно пояснював свою позицію, був спокійний, та врівноважений, ознак, які б свідчили про перебування в нетверезому стані, не проявляв.

При цьому, в порушення положень ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не була забезпечена можливість проходження освідування на місці зупинки, тому підстави для направлення його на освідування до медичного закладу (відмова від проходження освідування на місці зупинки або незгода з результатами освідування) взагалі не виникли. Крім того, з відео не вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені права особи, яка притягується до відповідальності, що складався протокол про адміністративне правопорушення, видавалось направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до Коростенської ЦМЛ в його присутності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи суворість санкції яка передбачена за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, таке правопорушення може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду (справи "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини", "Лутц проти Німеччини", "Надточій проти України", "Золотухін проти Росії", "Маліге проти Франції"), тому такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Відповідно, звинувачення у вчиненні діяння, яке прирівнюється до кримінального, вимагає відповідного доказування, яке базується на суворому дотриманні норм закону.

При цьому, суд не має виконувати функцію обвинувача в справі (рішення ЄСПЛ в справах "Карелін проти Росії", "Михайлова проти України").

Враховуючи, що матеріали справи не містять належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.130 ч.1, 221, 247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.130,ч.1 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя