Справа № 212/7638/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Козлов Д. О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Представниками поліції ОСОБА_1 обвинувачується в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 4 КУпАП, на підставі складеного протоколу від 21 липня 2024 року, в якому зазначено, що 21 липня 2024 року об 19-25 год. ОСОБА_1 по вул. Федора Караманиць 53 в Покровському районі м. Кривий Ріг керував автомобілем «Mazda CX-5» н/з НОМЕР_2 та після дорожньо-транспортної пригоди за його участі вживав алкогольні напої, тому мав ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів), який від проходження у встановленому законом порядку огляду на місці зупинки та у медичному закладі на стан сп`яніння відмовився, що зафіксовано на нагрудні камери № 475129, 475119, чим порушив вимоги п. 2.5, 2.10 (є) ПДР.

Особі, що притягується до адміністративної відповідальності, були роз`яснені вимоги ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

Розгляд справи було призначено під час складання протоколу серії ЕПР1 № 103205 у приміщенні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу, про що ОСОБА_1 був повідомлений під розпис та відео фіксацію, долучену до справи та переглянуту судом.

Також про призначений в Жовтневому районному суді міста Кривого Рогу розгляд справи на 19 серпня 2024 року об 11-30 год. ОСОБА_1 був повідомлений через свого захисника, адвоката Новак А. М.

Однак незважаючи на викладене у судове засідання на 19 серпня 2024 року об 11-30 год. ОСОБА_1 не з`явився, тобто правопорушник не з`явився за невідомих суду причин, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (1989) відзначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Таким чином ЄСПЛ наголошує у своїх рішеннях, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене вмотивування, через ігнорування ОСОБА_1 виклику на розгляд справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про можливість за ст. 268 КУпАП розглянути справу за наявними у справі доказами у його відсутність.

Також від захисника ОСОБА_1 , адвоката Новак А. М., надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до набуття чинності судовим рішенням по справі № 212/7601/24, за яким ОСОБА_1 обвинувачується у скоєнні правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.

Водночас, суд зазначає, що розгляд даної справи не пов`язаний із вирішення справи № 212/7601/24 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за правопорушення, передбачені ст. 124, 122-4 КУпАП, внаслідок чого суд відхиляє клопотання захисника ОСОБА_1 про необхідність відкладення розгляду даної справи.

При цьому внаслідок належного повідомлення про судове засідання на 19 серпня 2024 року об 11-30 год. захисник ОСОБА_1 до суду також не з`явився з невідомих причин, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином.

На підставі переліченого суд дійшов висновку про можливість провести розгляд справи також й у відсутність адвоката Новак А. М.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Суд зазначає, що за п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно із ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП в разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

За «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі за текстом постанови - Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, вбачається, що огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 3 Порядку); у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку).

Згідно із п. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому за п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів.

Згідно із п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Натомість, вивчивши наявні матеріали справи, суд не може погодитись із доведеністю у діях ОСОБА_1 21 липня 2024 року складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного вмотивування.

Так до складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 4 КУпАП протоколу від 21 липня 2024 року долучено направлення та рапорт працівника поліції, який безпосередньо склав протокол відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 4 КУпАП, де зазначено, що 12 липня 2024 року в Покровському районі м. Кривий Ріг після ДТП, до якої був причетний ОСОБА_1 , останній вживав алкогольні напої, тому мав ознаки алкогольного спяніння, який однак від проходження огляду в медичному закладі та на місці зупинки на стан сп`яніння відмовився, що зафіксовано на нагрудні камери поліцейських.

Натомість, суд зазначає, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення певною особою такого адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року по справі №524/5741/16-а.

Також суд зауважує, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи та відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи, тому з огляду на своє нейтральне становище свідок здатен об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Отже, у даному випадку рапорт працівника поліції, який безпосередньо склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний допустимим доказом для підтвердження скоєння правопорушення особою за ст. 130 ч. 4 КУпАП.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 29 квітня 2020 року по справі №161/5372/17.

Суд звертає увагу на те, що за ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що до справи було надано відео матеріали за фактом складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 4 КУпАП.

Так з перегляду відео файлів, що містяться на оптичному носії інформації, наданому ППП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно відмовляється 21 липня 2024 року на пропозицію працівників поліції від проходження медичного огляду на виявлення у нього стану сп`яніння.

ОСОБА_1 за даним фактом надав при цьому письмові пояснення, де вказував, що дійсно він керував автомобілем та на кільці «129 кварталу», зупинився придбати гарбуз, після чого поїхав додому, де вже вжив під час їжі спиртні напої. Однак згодом йому зателефонувала дружина, яка повідомила, що він зачепив на кільці «129 кварталу» інший автомобіль, хоча він про це не знав, бо не відчув ані удару, ані бачив пошкоджень на його автомобілі, тому вважає, що це могло статися випадково. Отже, умислу покидати місце ДТП він не мав, бо не знав, що був причетний до такого ДТП. Так само він вживав вдома ввечері пиво під час вечері, бо не знав, що був причетний до ДТП.

Натомість, на оглянутому судом відео з нагрудних камер поліцейських, долучених до справи, не вбачається доведеності того факту, що 21 липня 2024 року ОСОБА_1 взагалі керував автомобілем «Mazda CX-5» н/з НОМЕР_2 , оскільки з долученого поліцейськими відео не вбачається фіксації факту ДТП, факту руху такого транспортного засобу, за кермом якого перебував би ОСОБА_1 , враховуючи, що на такому автомобілі вже на місце ДТП приїхала дружина ОСОБА_1 , що підтверджується оглянутим відео.

В цьому сенсі суд зауважує, що на підставі п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За п. 1.10 Правил дорожнього руху України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Таким чином, враховуючи положення наведених правових актів та наявні матеріали справи, в суді не було підтверджено факту керування ОСОБА_1 21 липня 2024 року автомобілем «Mazda CX-5» н/з НОМЕР_2 , тобто виконання ним функцій водія в розумінні п. 1.10 ПДР.

Крім того суд вказує, що відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП покладається в разі вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю, зокрема, алкоголю.

Так за п. 2.10 (є) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

При цьому суд вказує, що підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Отже, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, на переконання суду є вина суб`єкта правопорушення у формі умислу, оскільки водій повинен усвідомлювати, що він був причетний до ДТП, тому свідомо після події дорожньо-транспортної пригоди вжив на порушення п. 2.10 «є» алкогольні напої.

В той же час за встановленими обставинами справи вбачається, що доказів керування автомобілем «Mazda CX-5» н/з НОМЕР_2 саме ОСОБА_1 21 липня 2024 року не було здобуто, хоча останній цей факт визнавав.

Однак, незважаючи на викладене, умислу в діях останнього суд не вбачає, оскільки ОСОБА_1 з самого початку послідовно вказував, що він не був обізнаний із тим, що був причетний до ДТП, тому вживав ввечері спиртні напої не умисно.

При цьому після вживання спиртних напоїв ОСОБА_1 21 липня 2024 року за кермо не сідав, бо його на місце ДТП привезла дружина останнього.

Також судом було враховано, що на автомобілі «Mazda CX-5» н/з НОМЕР_2 видимі пошкодження відсутні.

Вказане у сукупності підтверджує позицію ОСОБА_1 , що він не усвідомлював, що був причетний до ДТП, тому погоджується із останнім в тій частині, що він не мав умислу на порушення ч. 4 ст. 130 КУпАП, бо вжив спиртні напої вже вдома за вечерею, бо не знав взагалі, що став учасником ДТП.

Наведені обставини дають суду підстави вважати недоведеною наявність в діях ОСОБА_1 такої обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, як вина у форму умислу.

На підставі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини, суд вважає, що суб`єктивне сприйняття обставин події поліцейськими щодо факту скоєння ОСОБА_1 правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП під час керування ним 21 липня 2024 року транспортним засобом «Mazda CX-5» н/з НОМЕР_2 не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не було доведено об`єктивними доказами.

Отже, суд дійшов висновку, що з огляду на відсутність поза розумним сумнівом доказів умисного порушення ОСОБА_1 положень п. 2.10 (є) та п. 2.5 ПДР, як особою, яка керує транспортним засобом, то наявність у діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, виключається через не доведеність порушення ним вимог закону.

На підставі викладеного обґрунтування виключається провадження у вказаній справі згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за положеннями якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 130 ч. 4 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 4 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу протягом 10 днів з моменту проголошення.

Суддя: Д. О. Козлов