печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Гречана С.І.,

за участю секретаря судових засідань Лебеги П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Учасники судового провадження:

прокурор Сказко Р., особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення № 600 від 11.06.2024, складеного старшим оперуповноваженим в ОВС 6-го відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Геращенком В.С., вбачається, що ОСОБА_1 , будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог частини 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» та абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 14.11.2022 припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 16.02.2024 о 17:33 несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів, зокрема дій Управління стратегічних розслідувань в м. Києві при провадженні в цій справі, своїм висновком вважав що існують обґрунтовані підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та просив призначити їй стягнення у виді штрафу.

ОСОБА_1 вини не визнала, пояснила, що їй відомо про те, що на неї, як державного службовця, поширювалася дія Закону України «Про запобігання корупції», та відповідно, що вона була суб`єктом декларування. Також пояснила, що після відновлення електронного декларування, нею було подано щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 та 2022 рік, у строк встановлений для подання таких декларацій для осіб, якими не було подано останні до такого відновлення. Зазначила, що 16.02.2024 у телефонній розмові з уповноваженою особою Секретаріату Кабінету Міністрів України її було повідомлено про відсутність поданої нею до НАЗК декларації за 2022 рік (після звільнення), що нею того ж дня було усунуто та подано декларацію. Несвоєчасне подання декларації за 2022 рік (після звільнення) пояснила своїм переконанням у тому, що ця декларація охоплює попередній період, який зазначено у раніше поданій декларації, тому її подавати непотрібно.

Вислухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши долучені до нього матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до наказу Секретаріату Кабінету Міністрів України від 16.12.2016 № 684-к «Про переведення окремих працівників Секретаріату Кабінету Міністрів України» ОСОБА_1 16.12.2016 переведено на посаду головного спеціаліста відділу забезпечення експертизи законопроектів і моніторингу їх розгляду Департаменту з питань взаємодії з Верховною Радою України, іншими державними органами.

Наказом Секретаріату Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 746-к «Про присвоєння рангу ОСОБА_1 » ОСОБА_1 присвоєно черговий 6-й ранг державного службовця.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про державну службу» державним службовцям, які займають посади державної служби категорії «В», присвоюють - 6, 7, 8, 9 ранг.

Статтею 8 Закону України «Про державну службу» визначено, що державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Статтею першою Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_2 , будучи державним службовцем є суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією та суб`єктом декларування.

Згідно наказу Секретаріату Кабінету Міністрів України від 14.11.2022 № 494-к «Про звільнення ОСОБА_2 » ОСОБА_2 14.11.2022 звільнено з посади головного спеціаліста відділу забезпечення експертизи законопроектів і моніторингу їх розгляду Департаменту з питань взаємодії з Верховною Радою України, іншими державними органами Секретаріату Кабінету Міністрів України за угодою сторін відповідно до частини другої статті 86 Закону України «Про державну службу».

ОСОБА_1 , будучи особою, яка у 2022-2023 роках не подала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону України «Про запобігання корупції», і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», була зобов`язана додати такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Частина 1 статті 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_2 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) (ідентифікатор документа - 737е0с1сі9-с452-495с-8444-с82Ь77519170), лише 16.02.2024 о 17:33, а отже не своєчасно.

Згідно з послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчиняла ОСОБА_2 за період з 01.01.2023 до 16.02.2024, остання розпочала роботу у Реєстрі щодо заповнення/переглядурозділів декларації ідентифікатор документа - 737е0dd9-с452-495с-8444-с82b77519170 лише 16.02.2024. Дата реєстрації у Реєстрі - 30.04.2017.

У своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначила, що їй відомо про те, що на неї, як державного службовця, поширювалася дія Закону України «Про запобігання корупції», та відповідно, що вона була суб`єктом декларування. Також пояснила, що після відновлення електронного декларування, нею було подано щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 та 2022 рік, у строк встановлений для подання таких декларацій для осіб, якими не було подано останні до такого відновлення. Зазначила, що 16.02.2024 у телефонній розмові з уповноваженою особою Секретаріату Кабінету Міністрів України її було повідомлено про відсутність поданої нею до НАЗК декларації за 2022 рік (після звільнення), що нею того ж дня було усунуто та подано декларацію. Несвоєчасне подання декларації за 2022 рік (після звільнення) пояснила своїм переконанням у тому, що ця декларація охоплює попередній період, який зазначено у раніше поданій декларації, тому її подавати непотрібно.

За такого, ОСОБА_2 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу забезпечення експертизи законопроектів і моніторингу їх розгляду Департаменту з питань взаємодії з Верховною Радою України, іншими державними органами Секретаріату Кабінету Міністрів України, у порушення вимог частини 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» та абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 14.11.2022 припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 16.02.2024 о 17:33 несвоєчасно, без поважних причин подаладекларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті.

Будь-яких поважних причин несвоєчасного подання декларації судом не встановлено.

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2 не встановлено.

Розглядаючи доводи ОСОБА_2 про те, що на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення, суд виходить з наступного.

Так, часом вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є дата фактичного подання електронної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (щорічну) за минулий рік.

З матеріалів справи вбачається, що Державним секретарем Кабінету Міністрів України ОСОБА_3 15.02.2024 направлено до Національного агентства з питань запобігання корупції лист за № 3922/0/2-24, який отримано та зареєстровано в агентстві 23.02.2024 за № 22992/0/03-24, у якому було повідомлено про виявлений факт несвоєчасного подання ОСОБА_2 декларації (після звільнення). (а.с. 22).

За такого, судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання декларації (після звільнення) за 2022 рік було виявлено 23.02.2024, коли орган, уповноважений складати протокол про адміністративне правопорушення, отримав матеріали про несвоєчасне подання ОСОБА_2 декларації.

Натомість, день складання протоколу про адміністративне правопорушення 11.06.2024 року не може вважатися днем виявлення правопорушення, оскільки положення ч. 2 ст. 254 КУпАП передбачають, що протокол про адміністративне правопорушення у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Таким чином, шестимісячний строк, передбачений статтею 38 КУпАП, для накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_2 на момент розгляду справи не закінчився.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, позитиві характеризуючі дані її особи, ступінь її вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та вважає за доцільне застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст. 172-6, 275-280, 283-287 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (тисячу сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі605 (шістсот п`ять) гривень60 копійок.

Роз`яснюється, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Київського апеляційного суду через районний суд, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк виконання постанови три місяці.

Суддя Світлана ГРЕЧАНА