Справа №: 398/4034/24
провадження №: 3/398/1694/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

"02" вересня 2024 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Петренко С.Ю., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ТОВ «Агродар ЛТД», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2024 до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПС/КР/24735/0085/П/ПТ від 01.08.2024, згідно якого перевіркою проведеною з 31.07.2024 по 01.08.2024 у ТОВ «Агродар ЛТД за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, вул. Садова, 1, встановлено, що в порушення вимог п. 1 частини 1 ст. 36 КЗпП України щодо припинення трудового договору за згодою сторін, на підставі особистої заяви від 11.07.2024 року ОСОБА_2 наказом від 11.07.2024 року, № 52-к звільнено з посади охоронника з 11.07.2024 року за п.1 частини 1 ст. 36 КЗпП України. В той же час в заяві на звільнення не зазначена дата звільнення, про яку просить звільнити працівник, а з наказом на звільнення ОСОБА_2 ознайомлений 12.07.2024 року позначкою «не згоден». Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Судам необхідно мати на увазі, що при домовленості між працівниками і власниками підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п.1 частини 1 ст. 36 КЗпП України договір припиняється в строк, визначений сторонами. Аналогічною є позиція Верховного Суду України (постанова від 01.12.2021 року у справі 591/1375/19) - відсутність у заяві конкретної дати звільнення свідчить про відсутність волевиявлення працівника на припинення трудового договору за вказаною угодою сторін. Таким чином, вищевказані порушення свідчить про невиконання обов`язків, визначених статутом та довіреністю виконавчим директором ТОВ «Агродар ЛТД» ОСОБА_1 , а саме: наділений правом організації виробничого процесу Товариства, правом видавати та підписувати накази по виробничій діяльності та відділу кадрів, та інше, чим порушив вимог ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Адвокат Горобець О.Л., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилась про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, окрім того, надала заяву про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 41 Кодексу України, у відсутності поді і складу правопорушення, передбаченого ст. 247 КУпАП. В обґрунтування вказувала, що ОСОБА_2 самостійно написав заяву на звільнення за згодою сторін, в якій зазначена дата звільнення 11.07.2024 року. Відповідно до трудового законодавства, затвердженої форми заяви на звільнення за згодою сторін не існує. Тому дату, зазначену в заяві працівника, слід вважати датою, з якою він просив його звільнити. Згідно з табелем робочого часу, ОСОБА_2 працював у нічну зміну до 8-ї ранку 11.07.2024 року, тобто він перебував у цей день на робочому місці. Це свідчить про те, що він мав можливість написати і подати заяву безпосередньо перед закінченням зміни начальнику служби охорони, що він власне і зробив. Вказує, що наказ про звільнення було видано 11.07.25024 року. У день видання наказу працівник відділу кадрів зв`язувався по телефону з ОСОБА_2 і запросив його прийти для підпису та отримання наказу і відповідних документів, однак ОСОБА_2 пояснив, що він відпочиває після нічної зміни і прийде на наступний день за отриманням документів (роздруківка відповідних телефонних розмов була додано до акту перевірки). 11.07.2024р. інспектором з кадрів ТОВ «Агродар ЛТД» був складений лист-повідомлення №1107/011 на адресу ОСОБА_2 про необхідність з`явитися до відділу кадрів для ознайомлення з наказом та отримання розрахунку та додана копія наказу про звільнення та направлено поштою на адресу ОСОБА_2 . Інспектор дійшов висновку про відсутність волевиявлення на підставі того, що працівник ознайомився з наказом наступного дня з позначкою "не згоден". Однак це не змінює факту, що працівник самостійно подав заяву на звільнення. Бажання звільнитися було чітко виражено в заяві, підписаній ним самим 11.07.2024р. Окрім того, вказує, що в момент написання заяви ОСОБА_2 чітко висловив своє волевиявлення на звільнення за угодою сторін, і цю заяву було прийнято роботодавцем. Те, що в наказі про звільнення ОСОБА_2 поставив позначку "не згоден" після ознайомлення з ним 12.07.2024 р., не свідчить про відсутність його волевиявлення на момент написання заяви. Це лише відображає його ставлення до самого наказу, але не впливає на дійсність поданої ним заяви. Тому, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки у діях виконавчого директора ТОВ «Агродар ЛТД» ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що засвідчує факт неправомірних дій, та одним з основних джерел доказів, тому, в ньому повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, а також дані, необхідні для розгляду справи по суті. Протокол є актом обвинувачення, тому він повинен містити конкретне обвинувачення та всі обов`язкові елементи складу правопорушення.

Протокол та додані до нього матеріали не дають підстав вважати, що було вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Фактично у протоколі про адміністративне правопорушення ставиться питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог законодавства при припиненні трудових відносин з ОСОБА_2 . Разом з тим, оцінка правомірності підстав звільнення особи за п. 1 ст. 36 КЗпП України, виходить за межі повноважень судді, що розглядає справу про вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява №16347/02, «Малофєєва проти росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016року) Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), суд встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі фабула була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити за відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, ч. 1 ст. 41, п. 1 ст. 247, ст. 256, ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Суддя С.Ю. ПЕТРЕНКО