ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2097/24 Номер провадження 33/814/962/24Головуючий у 1-й інстанції Потетій А. Г. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання Леуською Л.Я., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Аббасової Д.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Аббасової Д.Л., котра діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 21 червня 2024 року ,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124, ч.4 ст. 130 КУпАП, відповідно до ст.36 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 остаточне стягнення за ст. ст. 122-4, 124, ч.4 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень.

Згідно з постановою судді, 08.05.2024 року о 12 год. 30 хв. в с. Терентіївка вул. Набережна, 2, водій керував автомобілем ЗАЗ 968 н.з. НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечності та скоїв наїзд на паркан. При дорожньо-транспортній пригоді автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, 08.05.2024 року о 12 год. 30 хв. в с. Терентіївка вул. Набережна, 2, водій автомобіля ЗАЗ 968 д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме наїзд на паркан, після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п.2.10 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Крім того, 08.05.2024 року о 12 год. 30 хв. в Полтавському районі, с.Терентіївка, вул. Набережна, 2, водій ОСОБА_1 керував авто ЗАЗ 968 днз НОМЕР_2 та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкогольні напої. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10Є Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Аббасова Д.Л. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що на схемі дорожньо-транспортної пригоди відсутні напрямок руху транспортного засобу ЗАЗ 968, днз. НОМЕР_2 , СК, його місце розташування до та після пригоди. Працівники поліції не зазначили, які механічні пошкодження завдано транспортному засобу ЗАЗ 968, днз. НОМЕР_1 , які пошкодження наявні на паркані, чи співвідносяться вони між собою. Механізм дорожньо-транспортної пригоди не встановлений та не доведений.

Окрім цього, схема дорожньо-транспортної пригоди не підписана працівником поліції, який її склав. Не вказано серію та номер протоколу про адміністративне правопорушення до якого долучається схема. На схемі дорожньо-транспортної пригоди відсутні назви об`єктів, зображених на ній. На схемі відсутній підпис особи, відносно якої складено, протокол про адміністративне правопорушення, що свідчить, на переконання сторони захисту про те, що особу не ознайомили з складеними документами.

Зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази,, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ЗАЗ 968, днз. НОМЕР_1 . Відеозапис з нагрудних камер відеореєстратору працівників поліції не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ЗАЗ 968, дні. НОМЕР_1 .

Стверджує, що у матеріалах справи відсутні докази того що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_1 не роз`яснювалась процедура проведення огляду водія на стан сп`яніння. Акт огляду складено за відсутності ОСОБА_1 .

Окрім того, вказує, що працівники патрульної поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

Додатково до апеляційної скарги апелянтом подано клопотання, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді враховуючи поважний вік та юридичну необізнаність ОСОБА_1 , який не відразу зрозумів зміст отриманої 09.07.2024 постанови суду першої інстанції та зміг своєчасно вжити заходів для підготовки апеляційної скарги.

Суд приходить до висновку, що клопотання апелянта підлягає задоволенню, та йому слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, який ним пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його адвоката Аббасову Д.Л. в підтримку доводів апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом. За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 10.9. ПДР передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно п. 2.10 «а» ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З матеріалів справи вбачається, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, за вказаних у постанові обставин, є обґрунтованими, оскільки підтверджуються сукупністю доказів у даній справі.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №654515 від 08.05.2024, протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №678305 від 08.05.2024, підтверджуються схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.05.2024, на якій зафіксовано дорожня обстановка, координати місця зіткнення транспортного засобу з парканом відносно сталих орієнтирів будинку, перелік пошкоджень бетонної огорожі у виді однієї секції паркану, при цьому вказано, що автомобіль, який скоїв дорожньо-транспортну пригоду залишив місце події, фотознімками долученими до схеми дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , надані на місці події.

Доводи наведені в апеляційній скарзі щодо скасування постанови судді у зв`язку з не доведенням факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом ЗАЗ 968, днз. НОМЕР_1 , апеляційний суд розцінює як ухилення останнього від адміністративної відповідальності.

Так, в матеріалах справи наявні письмові пояснення потерпілого ОСОБА_3 , надані ним в день події, з яких убачається, що 08.05.2024 о 12.30 годині останній перебував вдома та чув характерний звук автомобіля з увімкненим двигуном, вийшов на вулицю та побачив поблизу свого домоволодіння транспортний засіб ЗАЗ 968, днз. НОМЕР_1 за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Після повернення додому з м.Полтави близько 17.00 години дружина повідомила про наявність пошкодження секції паркану. По даному факту здійснено виклик працівників поліції, які поруч з пошкодженим парканом виявили відбиту частину заднього правого ліхтаря автомобіля. В ході візиту працівників поліції до ОСОБА_1 виявлено транспортний засіб ЗАЗ 968, днз. НОМЕР_1 з характерними пошкодженнями задньої правої частини автомобіля.

Наявність пошкоджень однієї секції бетонного паркану, задньої правої частини автомобіля ЗАЗ 968, днз. НОМЕР_1 та виявленої відбитої частини заднього правого ліхтаря автомобіля підтверджується долученими до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення фотознімками.

Таким чином, з наведеного вище вбачається, що працівниками поліції у ході прибуття на місце виклику здійснено збір інформації шляхом проведення допиту потерпілого, який вказував про керування ОСОБА_1 транспортним засобом та вчинення саме ним дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, спростовуються сукупністю наведених вище доказів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції не вказані механічні пошкодження транспортного засобу та пошкодження на паркані, є неспроможним, оскільки подія дорожньо-транспортної пригоди зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення від 08 травня 2024 року, а наслідки дорожньо-транспортної пригоди, а саме пошкодження бетонної огорожі - у схемі місця дорожньо-транспортної пригоди.

Протоколи про адміністративні правопорушення оформлені за фактом правопорушень, передбачених за ст.124, 122-4 КУпАП та долучена схема дорожньо-транспортної пригоди складені без жодних зауважень та доповнень учасників.

Аналізуючи наявну в матеріалах справи схему місця дорожньо-транспортної пригоди, можна дійти висновку про те, що вона складена з дотриманням вимог розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки в схемі місця дорожньо-транспортної пригоди повно відображено об`єкти та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин.

А тому твердження сторони захисту про неповноту схеми дорожньо-транспортної пригоди та відсутність вагомих вихідних даних, на переконання апеляційного суду, не заслуговують на увагу.

Відсутність підпису ОСОБА_1 на схемі дорожньо-транспортної пригоди, не свідчить про неознайомлення останнього з її змістом, оскільки він відмовився від дачі жодних пояснень, про що вказано у протоколах про адміністративне правопорушення.

Відсутність підпису працівника поліції на схемі дорожньо-транспортної пригоди, серії та номеру протоколу про адміністративне правопорушення до якого долучається відповідна схема не може слугувати підставою для визнання вказаної схеми неналежної, оскільки дані, наведені у ній, в повній мірі підтверджують обставини справи, і сумнівів у тому, що вона відноситься саме до цієї справи, у суду апеляційної інстанції немає.

Факт залишення водієм ОСОБА_1 місця дорожньо-транспортної пригоди підтверджується поясненнями потерпілого, а також схемою дорожньо-транспортної пригоди.

Інші доводи апелянта не впливають на правильність висновку суду про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.10а, 10.9 Правил дорожнього руху України, та правильно кваліфікував його дії за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Разом з цим, всупереч вказаних вимог закону, суд першої інстанції не з`ясував всі обставини справи та розглянувши справу поверхово, дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови доведеності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, на підставі належних та допустимих доказів. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Диспозицією ч.4 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Проаналізувавши диспозицію ч. 4 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає, що основною ознакою даного правопорушення є вживання водієм алкоголю до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Перевіркою, обставин на які посилається ОСОБА_1 та його адвокат в ході апеляційного розгляду встановлено, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, щодо вживання ОСОБА_1 алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не підтвердились.

Так, факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв працівниками патрульної поліції не зафіксований в передбачений законодавством спосіб.

Фактично, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто факт вживання алкоголю не є підтвердженим, а відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відсутність доказів на підтвердження фіксації працівниками поліції факту вживання ОСОБА_1 алкоголю виключає доведеність вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП є недоведеною.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині визнання ОСОБА_1 винуватим за ч.4 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанови суду змінити.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Аббасовій Д.Л. строк на апеляційне оскарження постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 21 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Аббасової Д.Л., котра діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 21 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Закрити провадження у справі в частині визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення за ст.122-4, ст.124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко