справа № 631/1171/24
провадження № 3/631/510/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко Світлана Василівна, розглянувши у приміщенні суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця села Яти-Обад Узбекістану, громадянина України

(паспорт з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 ,

виданий 08.04.2021 року органом № 6343),

ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 ,

із професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного,

одруженого, який утримує малолітню доньку

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого,

який до осіб з інвалідністю не відноситься,

суб`єктом господарської діяльності не є,

зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

за вчинення адміністративного проступку, передбаченого статтею 106-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

20.06.2024 року близько 10 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 ,- ОСОБА_1 , який не є суб`єктом господарювання та не має відповідної ліцензії, на присадибній ділянці свого господарства здійснював діяльність з вирощування наркотиковмисних засобів у кількості 7 рослин, які згідно висновку експерта № СЕ-19/121-24/17475-НЗПРАП від 27.06.2024 є рослинами роду «коноплі» та відносяться до рослин, які містять психотропну речовину тетрагідроканабінол і є канабісом, чим порушив вимоги статті 6 та частину 3 статті 7 Закону України «Про обіг в України наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», тобто скоїв правопорушення, передбачене статтею 106-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до судді з`явився, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 106-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнав повністю та просив суворо не карати.

Крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини, його винність у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення також доведена й всіма зібраними, наданими судді та дослідженими нею доказами у їх сукупності.

Так, нормою права, яка міститься у статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено, що його завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

При цьому, частини 1 і 2 статті 7 цього кодифікованого закону України регламентують, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Для забезпечення однакового і правильного застосування судами загальної юрисдикції положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою уникнення неоднозначного тлумачення норм закону в судовій практиці та запобігання помилкам при розгляді справ про окремі адміністративні правопорушення, діючи відповідно до пункту 7 розділу XII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року, судова палата у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернула увагу суддів першої та апеляційної інстанції в своєму листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, на те, що при розгляді справ цієї категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань:

?чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності;

?чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення;

?чи є особа винною у його вчиненні;

?чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення;

?чи не містить правопорушення ознак злочину;

?чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

?чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі, підписаної Високими Договірними Сторонами й ратифікованої Україною 17.07.1997 року, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з приписами частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-ІV (із змінами та доповненнями), суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику суду як джерело права.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справ «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Аналізуючи у цьому аспекті діюче законодавство щодо проступку, передбаченого статтею 106-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя переконується, що положення чинного законодавства України з цього приводу повністю відповідають вимогам «якості закону» в розумінні Європейського суду з прав людини, а тому підлягають застосуванню.

Приходячи до такого висновку суддя враховує приписи статей 68 та 57 Конституції України, як норм прямої дії, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Кожному гарантується право знати свої права і обов`язки. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Отже, Кодекс України про адміністративні правопорушення був доведений до відома громадян України шляхом публікації в офіціальних джерелах масової інформації, а також на офіційному веб-порталі Верховної Ради України веб-сайті «Законодавство України».

З`ясовуючи обставини, передбачені статтями 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя враховує, що стаття 9 цього кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визначає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Одночасно із цим, статті 10 та 11 цього ж кодифікованого закону роз`яснюють, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, а вчиненим з необережності - коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, вирішуючи питання чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить її діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення, чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення та чи є особа винною у його вчиненні, суддя ураховує, що відповідно до приписів статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, сукупністю даних Протоколу про адміністративне правопорушення (серії ВАД № 256004), складеного 10.07.2024 року ДОП Красноградського РВП Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Орлом О. В., підтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушення (а. с. 1).

Згідно з Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 11.05.2024 року зареєстровано кримінальне провадження № 0000088 на підставі усної заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, що надійшла в день реєстрації провадження, із правовою кваліфікацією, передбаченою частиною 1 статті 310 Кримінального кодексу України, за фактом надходження заяви ОСОБА_3 про те, що на території Красноградського району невстановленими особами здійснюється незаконний посів та вирощування конопель. При цьому органом досудового розслідування визначено Сектор дізнання Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, а дізнавачем вказано ОСОБА_4 (а. с. 4).

Ухвалою Слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області Рибальченко І. Г., постановленою 21.05.2024 року в межах справи з єдиним унікальним № 626/1961/24 (провадження № 1-кс/626/841/2024), надано дозвіл на проведення обшуку на території домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресом: АДРЕСА_1 ,- з метою відшукування та вилучення наркотиковмісних рослин тощо (а. с. 5).

З копії протоколу обшуку, складеного 20.06.2024 року дізнавачем СД Красноградського РВП ГУНП В Харківській області старшим лейтенантом поліції Редьком Ю. М., убачається, що в ході вказаної слідчої дії, за участю спеціаліста, двох понятих та із застосуванням технічних засобів фіксації його проведення, в присутності ОСОБА_1 виявлено та вилучено 7 рослин, схожих на рослини роду конопель (а. с. 6 7).

Відповідно до копії висновку експерта № СЕ-19/121-24/17475-НЗПРАП разом із фототаблицею до нього, складеного 27.06.2024 року головним судовим експертом сектору дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів відділу досліджень матеріалів, речовин та виробів Харківського НДЕКЦ МВС ОСОБА_5 , попередженою під особистий короткий підпис про кримінальну відповідальність за статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України, яка на підставі відповідної постанови, винесеної дізнавачем СД Красноградського РВП ГУНП в Харківській області Редьком Ю. М. 21.06.2024 року, провела дослідження, за наслідками якого дійшла висновку про те, що надані цілі рослини, загальною кількістю 7 штук (кущів), є рослинами роду коноплі та відносяться до рослин, які містять психотропну речовину (а. с. 9 12, 13 15).

Постановою, прийнятою дізнавачем сектору дізнання Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Редьком Ю. М. 03.07.2024 року в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 травня 2024 року під № 0000088, щодо обвинувачення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, визнано речовими доказами: 7 трав`янисті рослини, що є рослинами роду коноплі та відносяться до рослин, що містять психотропну речовину; речовини рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою (в перерахунку на суху речовину) 1,9362 грамів; дві частини полімерних пляшок з нашаруванням коричневого кольору на внутрішніх поверхнях верхньої та нижньої частини, що містять в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу, масою (в перерахунку на суху речовину) 0,5765 грамів; плоди - горішки масою 2,4174 грамів, що є насінням рослин роду конопля та до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не відносяться,- поміщені у полімерний сейф-пакет Експертної служби МВС № 3346686 та передані на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Красноградського РВП ГУНП в Харківській області за відповідною квитанцією без номеру (а. с.16, 17).

З рапорту дізнавача СД Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Редька Ю. М. від 04.07.2024 року убачається, що ним виявлено адміністративне правопорушення, передбачене статтею 160-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що полягає у незаконному посіві або незаконному вирощуванні конопель у кількості до 10 рослин (а. с. 2).

Як убачається з власноручно написаних пояснень ОСОБА_1 , він дійсно 20.06.2024 року за адресою свого мешкання на присадибній ділянці вирощував рослини конопель у кількості 7 штук та доглядав за ними (а. с. 20).

Стаття 106-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у своїй диспозиції передбачає відповідальність за незаконні посів або незаконне вирощування снотворного маку в кількості до ста рослин чи конопель у кількості до десяти рослин.

Виходячи зі висновку експерта № СЕ-19/121-24/17475-НЗПРАП від 27.06.2024 року цілі рослини, загальною кількістю 7 штук (кущів), є рослинами роду коноплі та відносяться до рослин, які містять психотропну речовину.

Відтак, вилучені у ОСОБА_1 під час проведення обшуку 20.06.2024 року 7 кущів коноплі є рослинами, за незаконний посів та/або незаконне вирощування яких у кількості до десяти штук, настає адміністративна відповідальність.

При цьому, чинне законодавство під посівом розуміє внесення в ґрунт насіння або висадка розсади на земельній ділянці, а під вирощуванням здійснення нагляду за посівами чи сходами (підгортання, прополка, проріджування, полів, підживлення рослин тощо).

Крім того, проступок вважається вчиненим з моменту посіву наркотиковмисних рослин та/або здійснення нагляду за ними.

Крім того, із приписів абзацу 1 пункту 1 частини 1 статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що саме до повноважень органів Національної поліції належить складення протоколів про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 106-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, відповідно до вказівки статей 257 і 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення, й справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Оскільки адміністративний проступок вчинений ОСОБА_1 на території села Дячківка Красноградського району Харківської області, протокол про адміністративне правопорушення (серії ВАД № 256004), складений 10.07.2024 року ДОП Красноградського РВП Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Орлом О. В., скерований до суду саме за належним місцем його розгляду.

Перевіряючи, чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд керується приписами частини 2 цієї норми права, яка мовить про те, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Ураховуючи, що справа про адміністративне правопорушення, що розглядається, не відноситься до зазначених у частинах третій - шостій цієї статті, тому питання про притягнення правопорушника ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вирішується в строк.

Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 106-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеним, а тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , є щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.

Крім того, майнової шкоди проступком не заподіяно.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, суддя враховує характер вчинення правопорушення, ступень вини, майновий стан, особу правопорушника, а також наявність обставин, що пом`якшує відповідальність винного, й відсутність тих, що її обтяжує, і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі вісімнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 18 х 17 гривень = 306,00 гривень, з конфіскацією незаконно вирощуваних наркотиковмісних рослин в загальній кількості 7 штук (кущів), що є рослинами роду коноплі та відносяться до рослин, які містять психотропну речовину.

Приходячи до такого, суддя ураховує, що приписом пункту 4 частини 1 статті 24 Кодексу України про адміністративні правопорушення обумовлено, що за вчинення адміністративного правопорушення може застосовуватись, зокрема, такий вид адміністративного стягнення як конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення.

При цьому згідно із змістом стаття 25 цього ж кодексу визначено, що конфіскація предметів може застосовуватися як основне, так і додаткове адміністративне стягнення, й за одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.

Одночасно із цим частиною 1 статті 29 вищевказаного нормативно-правового кодифікованого закону про адміністративні правопорушення унормовано, що конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Отже, на ОСОБА_1 як на особу, яка вчинила адміністративний проступок, передбачений статтею 106-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід накласти основне адміністративне стягнення у виді штрафу та додаткове у виді конфіскації незаконно вирощуваних наркотиковмісних рослин.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 106-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі вісімнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 306,00 гривень, з конфіскацією незаконно вирощуваних наркотиковмісних рослин в загальній кількості 7 штук (кущів), слід вирішити питання про стягнення з нього й судового збору.

Так, відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. При цьому розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким законом, що встановлює правові засади справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), частина 1 та пункт 5 частини 2 статті 4 якого передбачають, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється.

Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456-VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України.

Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» № 3460-IX від 09.11.2023 року, з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 3028,00 гривень.

Таким чином, у зв`язку із накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з нього слід стягнути й судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень, із розрахунку: 0,2 х 3028,00 гривень = 605,60 гривень.

Приймаючи постанову, суддя також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади, та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебувала на розгляді належного суду.

На підставі викладеного, діючи в точній відповідності із законом, з метою зміцнення законності та правосвідомості задля всебічного, повного, своєчасного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, виховання осіб в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, керуючись статтею 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17 і пунктами 3 та 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; статтею 40 Бюджетного кодексу України № 2456-VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями); статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями); абзацом 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» № 928-IX від 02.12.2021 року (із змінами та доповненнями); статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учиненою 04.11.1950 року та ратифікованою Україною 17.07.1997 року; рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справ «Щокін проти України»; частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-ІV (із змінами та доповненнями); статтею 5 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХII від 20.12.1991 року (із змінами та доповненнями) і статтями 1, 7, 9 11, 23 - 25, 27, 29, частиною 2 статті 38, статтею 106-2, статтями 245, 246, 247, 249 - 252, частинами 1 і 2 статті 254, частиною 1 статті 255, статтею 256, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 278, 280, 283 285, частиною 2 статті 287, статтями 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8073-Х від 07.12.1984 року (із змінами та доповненнями), -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого статтею 106-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 18 (вісімнадцяти) мінімумів доходів громадян, що дорівнює 306,00 гривень (триста шість гривень 00 копійок), з конфіскацією незаконно вирощуваних наркотиковмісних рослин в загальній кількості 7 (сім) штук (кущів), що є рослинами роду коноплі та відносяться до рослин, які містять психотропну речовину.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами, звертається до виконання протягом трьох місяців і підлягає виконанню з моменту її винесення, за виключенням випадків, прямо передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Постанову прийнято, оформлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику.

Суддя С. В. Мащенко