Єдиний унікальний номер: 378/633/24
Провадження № 3/378/286/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2024 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , за ст. ст. 185, 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 серпня 2024 року, близько 17 години 20 хвилин. знаходячись в АДРЕСА_1 , вдарив кулаком по службовому автомобілі працівників поліції, чим вчинив адміністративне правопорушення, дрібне хуліганство.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 074052 від 14.08.2024 ОСОБА_1 14 серпня 2024 року, близько 17 години 20 хвилин. знаходячись в АДРЕСА_1 , не виконував неодноразову законну вимогу працівників поліції про припинення вчинення правопорушення, а саме дрібне хуліганство у формі нецензурної лайки та биттю кулаками по службовому автомобілю працівників поліції, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 , вину визнав у скоєнні дрібного хуліганства, суду пояснив, що він є військовослужбовцем, призваний по мобілізації 04.04.2022 року. Після отримання опіків ноги від влучання снаряду в бліндаж, перебував в Дніпропетровському госпіталі. Так як госпіталь був переповнений пораненими, головний лікар за його проханням, виписав його раніше на два тижні. Він на цей час поїхав додому для лікування, по закінченню вказаного терміну до нього приїхали військові з його частини, хотіли забрати його, на що він спочатку не погоджувався, оскільки ще не загоїлись опіки на нозі, та викликав працівників поліції, під час спілкування з якими рознервувався ще більше, так як мав контузію, але опору їм не чинив. В дійсності вдарив один раз кулаком по службовому автомобілю поліцейських, які вели себе по відношенню до нього некоректно, наполягали, щоб він їхав з військовими до військової частини. Після того як його затримали та склали протоколи, він добровільно поїхав з військовими до своєї військової частини та має намір далі воювати. У вчиненні хуліганських дій щиро кається.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив що ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , був поранений (отримав опіки), в зв`язку перебував в госпіталі, а потім поїхав додому на 2 тижні, по закінченню цього строку не повернувся, внаслідок чого він та ще один військовий поїхали забрати ОСОБА_1 до військової частини, в ході спілкування той викликав поліцію, вдарив один раз кулаком по службовому автомобілю поліцейських, які наполягали, щоб той їхав з ними до військової частини, а потім затримали та склали відносно нього матеріали. Після цього ОСОБА_1 добровільно поїхав з ними до військової частини.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , суд приходить до наступного.

Статтею 7 КпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, об`єктивно підтверджується:

- протоколом № 074051 від 14.08.2024,

- вищевказаними поясненнями ОСОБА_1 в суді, який пояснив, що в дійсності вдарив один раз кулаком по службовому автомобілю поліцейських, які вели себе по відношенню до нього некоректно, наполягали, щоб він їхав з військовими до військової частини, при цьому в адресу поліцейських та військових він нецензурно не висловлювався,

- поясненнями свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , був поранений (отримав опіки), в зв`язку перебував в госпіталі, а потім поїхав додому на 2 тижні, по закінченню цього строку не повернувся, внаслідок чого він та ще один військовий поїхали забрати ОСОБА_1 до їх військової частини, в ході спілкування той викликав поліцію, вдарив один раз кулаком по службовому автомобілю поліцейських, які наполягали, щоб той їхав з ними до військової частини. Ні кримінального, ні адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 за несвоєчасне повернення до військової частини не порушувалось,

- даними відезапсу з бодкамер (на двох оптичних дисках), на яких зафіксовано, що після прибуття працівників поліції до ОСОБА_1 , біля нього перебували два військових. О 17:05:55 ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що до нього приїхали військові, щоб забрати його силою. О 17:17:07 поліцейська повідомила ОСОБА_1 , що по всіх документах, що пред`явили, він повинен їхати з ними (військовими) і саме він є порушником. ОСОБА_1 поліцейським на їх неодноразові твердження, що він повинен їхати до військової частини, говорив, що він з військовими не поїде. О 17:23. ОСОБА_1 наніс удар кулаком по службовому автомобілю поліцейських.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, підтверджується сукупністю вищевказаних доказів, відповідно до яких останній 14 серпня 2024 року, близько 17 години 20 хвилин. знаходячись в АДРЕСА_1 , вдарив кулаком по службовому автомобілі працівників поліції, чим вчинив адміністративне правопорушення, дрібне хуліганство.

Разом з тим, не знайшли підтвердження в суді обставини, викладені в протоколі № 074051 від 14.08.2024 щодо того, що ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою в адресу працівників військової частини НОМЕР_1 та працівників поліції (такі обставини не підтверджуються даними вищевказаних відеозаписів). Також відеозаписом підтверджується нанесення лише одного удару ОСОБА_1 по службовому автомобілю поліцейських

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, суд визнає щире його розкаяння та перебування його на військовій службі у зв`язку з мобілізацією.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вказане адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відносно ОСОБА_1 складено також протокол за ст. 185 КУпАП.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Слід зазначити, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких, як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Саме на таке тлумачення посилається й Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011.

При цьому, злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Відповідно до статті 185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії 074052 від 14.08.2024 ОСОБА_1 14 серпня 2024 року, близько 17 години 20 хвилин. знаходячись в АДРЕСА_1 , не виконував неодноразову законну вимогу працівників поліції про припинення вчинення правопорушення, а саме дрібне хуліганство у формі нецензурної лайки та биття кулаками по службовому автомобілю працівників поліції.

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, матеріали справи містять вищевказаний відеозапис з нагрудних камер поліцейських, протокол про адміністративне затримання, рапорт поліцейського.

З відеозаписів, наявних у матеріалах справи вбачається, що з моменту підходу працівників поліції до ОСОБА_1 останній не виражався нецензурною лайкою в адресу працівників військової частини та працівників поліції, а з боку поліцейських постійно звучала лише вимога, щоб той їхав з військовими. Проте, таку вимогу мали би право пред`являти ОСОБА_1 лише військові (зокрема, представники військової служби правопорядку).

Вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_1 не вчиняв злісної непокори працівникам поліції, коли йому запропонували їхати до відділення поліції, мав намір добровільно сісти до службового автомобіля, що йому фактично поліцейський заборонив, повідомивши о17:23:35, що його буде затримано за ст. 173. 185, зазначивши, що все буде вирішено по приїзду в райвідділок. О 17:24:07 плоіцейська наполягла, що потрібні кайданки та без них він не поїде з ними, о 17:24:20 інший поліцейський сказав, що одягне кайданки спереду і ОСОБА_1 добровільно на це погодився, витягнувши руки наперед, проте, поліцейська наполягла, щоб кайданки одягнути на нього ззаду, проти чого він також не заперечував.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до переглянутого відеозапису були відсутні підстави для адміністративного затримання ОСОБА_1 та застосування щодо нього спеціальних засобів, виходячи з наступного.

Зі змісту протоколу про адміністративне затримання АЗ № 119352 від 14 серпня 2024 року ОСОБА_1 було затримано 14.08.2024 року о 17 год. 23 хв. для припинення правопорушення встановлення особи, складання адміністративних матеріалів.

Частиною 1 ст.259 КУпАП передбачено, що з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено в поліцію, в підрозділ Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Фактично поліцейськими особу ОСОБА_1 було встановлено на місці події, що підтверджується відеозаписом (о17:17:07 поліцейська ствердно повідомила ОСОБА_1 , що по всіх документах, що пред`явили, він повинен їхати з (військовими) і саме він є порушником), тобто його особу вона вже встановила.

З урахуванням того, що особа ОСОБА_1 була встановлена на місці, він після того, як йому запропонували їхати до відділення поліції стояв та вів спокійно (що підтверджується відеозаписом) працівники поліції не позбавлені були можливості скласти стосовно нього протокол (протоколи) про адміністративне правопорушення на місці події, натомість поліцейські застосували стосовно нього спеціальні засоби (надівши кайданки), не попередивши його про намір своїх дій всупереч вимогам ст. 43 Закону «Про Національну поліцію».

Так, відповідно до ч. 1 статті 43 Закону «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського.

Проте, як встановлено з відеозапису, після вчинення хуліганських дій ОСОБА_3 (нанесення удару кулаком по службовому автомобілю 17:23) він заспокоївся стояв біля працівників поліції, не продовжуючи хуліганських дій, не тікав, з боку працівників поліції після цього жодної законної вимоги, яку той не виконував не було. Не було і попередження з боку останніх про застосування спеціальних засобів.

Вирішуючи питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, враховуючи відповідно до ст.ст. 33, 34 КУпАП його особу, який є військовослужбовцем, призваний по мобілізації 04.04.2022 року, та враховуючи, всі обставини справи та характер вчиненого ним адмінправопорушення, суд враховує, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, дане правопорушення вчинив вперше, у вчиненому щиро кається, в даному випадку доцільно звільнити його від адміністративної відповідальності за скоєне в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, застосувавши положення ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 40-1КУпАП судовий збір у даному випадку не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 40-1, ст. 173, 185, 245, 247, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у даній справі закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. М. Марущак