Справа № 951/576/24
Провадження №3/951/372/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року смт Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Лавренюк О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, не працює,

за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №278085 від 30.07.2024 14.07.2024 біля 19:00 год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , вчинив хуліганські дії відносно гр. ОСОБА_2 , обзивав його нецензурними словами, штовхав його.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за статтею 173 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушення категорично заперечив. Пояснив, що 14.07.2024 близько 19:00 год знаходився у своєму автомобілі біля магазину "СМ маркет", у смт Козова, по вул. Грушевського. До автомобіля підійшов ОСОБА_2 , який перебував у нетверезому стані, почав відкривати двері машини та нецензурно висловлюватися. ОСОБА_1 попросив ОСОБА_2 закрити двері машини та не вживати нецензурної лайки, оскільки в автомобілі, крім ОСОБА_1 , перебували також пасажирки з дітьми. Вказує, що з автомобіля не виходив, нікого не ображав і не штовхав. Дані обставини можуть підтвердити продавці магазину. З огляду на зазначене, ОСОБА_1 не вбачає в своїй поведінці жодних хуліганських дій, а навпаки стверджує, що такі дії вчиняв ОСОБА_2 , оскільки перебував в громадському місці в нетверезому стані та нецензурно висловлювався.

Суд, ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винною у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.

При цьому законодавець у положеннях статті 7 КУпАП констатує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу.

Диспозицією статті 173 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, а саме за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Так, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв вини, явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву, не може бути дрібного хуліганства. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Таким чином, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян.

Водночас суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №278085 від 30.07.2024 не зазначено ознак дрібного хуліганства в діях ОСОБА_1 , які би охоплювалися диспозицією статті 173 КУпАП, зокрема, не вказано про те, що зазначені у протоколі дії порушували громадський порядок і спокій громадян.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Приймаючи до уваги те, що правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП, встановлює відповідальність за вчинення хуліганських дій, в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути конкретизовані мотиви, якими керувався правопорушник під час вчинення правопорушення, спосіб вчинення правопорушення та вказано, що дії правопорушника носили навмисний характер і були спрямовані на порушення громадського порядку і спокою громадян.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №288/1158/16-к роз`яснено, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших незаконних дій проти особи. При цьому хуліганські дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства.

Верховний Суд дійшов висновку, що за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №278085 від 30.07.2024 вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується те, що він 14.07.2024 біля 19:00 год. в АДРЕСА_2 , вчинив хуліганські дії відносно гр. ОСОБА_2 , обзивав його нецензурними словами, штовхав його.

Водночас викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає таких суб`єктивних ознак правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, як хуліганський мотив і умисел, спрямований на порушення громадського порядку, які є основними критеріями, що відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 вказано, що потерпілих та свідків події немає, проте до протоколу додані письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається зі змісту протоколу, датою вчинення адміністративного правопорушення зазначено 14.07.2024. Також 14.07.2024 було відібрано пояснення у ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3

14.07.2024 складено протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, у якому зафіксовано усну заяву ОСОБА_2 про вчинене щодо нього правопорушення, у якій ОСОБА_2 прямо вказав на ОСОБА_1 , як на особу, яка вчинила щодо нього протиправні дії.

17.07.2024 ОСОБА_2 подано заяву про вчинення злочину.

18.07.2024 у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, матеріали, зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення від 18.07.2024 за №3757 направлено для розгляду згідно із Законом «Про звернення громадян» або в порядку, визначеному КУпАП.

Однак протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №278085 щодо ОСОБА_1 складено лише 30.07.2024, водночас жодних даних про те, що уповноваженими на те посадовими особами з 14.07.2024 здійснювались будь-які заходи щодо встановлення місця перебування особи, на яку 14.07.2024 вказав ОСОБА_2 , або щодо наявності перешкод у своєчасному виявленні правопорушника та складенні відповідного протоколу, суду не надано.

Матеріали справи також не містять відомостей на підтвердження того, що починаючи з 14.07.2024 та до моменту складення протоколу 30.07.2024 поліцейськими вчинялися дії, спрямовані на з`ясування обставин події 14.07.2024, про яку повідомив ОСОБА_2 .

Наведені вище обставини, свідчать про те, що поліцейськими не було дотримано строк, регламентований статтею 254 КУпАП для складення протоколу про адміністративне правопорушення, що у даному конкретному випадку, зважаючи на значний інтервал часу, є істотним.

У зв`язку із пропуском встановленого законодавством строку складання протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та відсутністю будь-яких даних щодо поважних причин недотримання такого строку, суд вважає цей протокол недопустимим доказом у справі.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, до матеріалів справи долучено також письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , датовані 14.07.2024.

У своїх поясненнях від 14.07.2024 ОСОБА_2 вказує, що 14.07.2024 близько 19:00 год. перебував біля приміщення автовокзалу за адресою: вул. Грушевського, смт Козова, де в нього виник словесний конфлікт із п. Василем через вартість проїзду, в ході якого той штовхнув ОСОБА_2 і він втративши рівновагу, впав на землю. На цьому конфлікт закінчився.

У свою чергу зі змісту письмових пояснень продавця "Express маркет" ОСОБА_3 слідує, що 14.07.2024 близько 19:00 год. ОСОБА_3 перебувала у магазині "Express маркет" біля вікна, що знаходиться навпроти приміщення "СМ маркет" за адресою смт Козова, вул. Грушевського. Побачила, як ОСОБА_4 підійшов до машини ОСОБА_1 , почав розмахувати руками і щось кричати. ОСОБА_5 відкрив двері машини, відігнав словесно ОСОБА_6 і закрив двері, після чого ОСОБА_4 повернувся і пробував відкрити двері машини ОСОБА_7 закрив ще раз двері і ОСОБА_4 пішов в сусідній магазин. ОСОБА_3 також зазначила, що не бачила, щоб хтось комусь наносив удари, штовхався.

Таким чином, пояснення ОСОБА_3 не можуть вважатися доказом наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, оскільки не підтверджують обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, того, що ОСОБА_1 вчинив хуліганські дії відносно гр. ОСОБА_2 , обзивав його нецензурними словами, штовхав його.

Жодних інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за статтею 173 КУпАП, матеріали справи не містять.

При цьому самі лише письмові пояснення ОСОБА_2 за відсутності інших належних та допустимих доказів, не можуть вважатись беззаперечним та достатнім доказом, який би доводив вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, а будь-які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відтак тягар доказування на предмет доведеності винуватості ОСОБА_1 у скоєні інкримінованого адміністративного правопорушення покладено на особу, що складала протокол про адміністративне правопорушення.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в розумінні статті 62 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

З врахуванням наведеного, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що матеріалами справи поза розумним сумнівом не доводиться наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Згідно з вимогами пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав, виходячи з принципу зазначеного у статті 62 Конституції України про те, що будь-яке обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

При цьому суд враховує, що частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про судовий збір» та статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Керуючись статтями 7, 9, 173, 245, 247, 251-252, 254, 268, 277, 283-284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Суддя О.М. Лавренюк