Дата документу Справа № 337/5464/23
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/494/24Головуючий у 1-й інстанції Мурашова Н.А.
Єдиний унікальний №337/5464/23Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 і його захисника Сімонець Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну захисника Сімонець Євгенії Олександрівни на постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

за ст.124 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 15.09.2023 року о 17 год. 05 хв. поблизу буд.3 по вул.Сорочинській у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2115» д.н.з. НОМЕР_1 , під час виконання повороту ліворуч не дав дорогу транспортному засобу «BMW 320D» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення та транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.10.4, 16.13 Правил дорожнього руху України та вчинив передбачене ст.124 КУпАП адміністративне правопорушення.

Крім того, 16.11.2023 року о 01 год 04 хв. поблизу буд.15 по вул.Сорочинській у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2115» д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Суддя на підставі п.7 ст.247 КУпАП закрила провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи передбаченого ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Сімонець Є.О. просила скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивувала тим, що оскаржувану постанову суду винесено без урахування всіх фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «ВАЗ 2115» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, а виявлення у нього такої ознаки сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота є припущенням суду, адже згідно наявного в матеріалах справи відеозапису один із поліцейських заперечує дану обставину.

На переконання апелянта, у працівників поліції не було законних підстав для пред`явлення ОСОБА_1 вимоги щодо проходження ним огляду на стан сп`яніння.

Висновки суду щодо відсутності підстав, які б свідчили про об`єктивну неможливість проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, апелянт вважає необґрунтованими та необ`єктивними.

Захисник вказує, що ОСОБА_1 перебував у стресовій ситуації через погіршення стану здоров`я. Необхідність отримання медичної допомоги не може розцінюватись судом як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказані обставини, на переконання апелянта, свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 і його захисника Сімонець Є.О., які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення, ніким під сумнів не ставиться, а закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за вказаною статтею КУпАП на підставі п.7 ст.247 КУпАП не оскаржується, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, викладені в постанові висновки суду в цій частині перегляду в апеляційній інстанції не підлягають.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №409420 від 16.11.2023 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд за допомогою спеціального технічного засобу не проводився у зв`язку із відмовою водія;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 16.11.2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом.

У зв`язку наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини дійсно мали місце.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 розділу Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння внаслідок виявлення передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак.

Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення. При цьому мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях водія складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

В оскаржуваній постанові районного суду максимально детально (із зазначенням часових позначень) описано наявний в матеріалах справи відеозапис, на якому об`єктивно зафіксовано дії особи, яка притягається до адміністративного правопорушення, спрямовані на ухилення від виконання законної вимоги поліцейського, в чому і вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія.

При цьому апеляційний суд зауважує, що жоден із нормативних документів не дає водієві та його захисникові права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладено у протоколі про адміністративне правопорушення та в доданих до нього матеріалах.

Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що вказаній вимозі поліцейського передувало виявлення у водія саме сукупності ознак алкогольного сп`яніння, а не лише запаху алкоголю з порожнини рота, наявність якої ставиться під сумнів захисником. У водія ОСОБА_1 , крім зазначеної вище ознаки сп`яніння, було виявлено також порушення координації рухів та виражене тремтіння пальців рук.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом стані сп`яніння апеляційним судом до уваги не приймаються, адже водія було визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП саме за відмову від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом у вказаному стані.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх складанні, не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення ААД №409420 від 16.11.2023 року містить передбачені ст.256 КУпАП відомості. В ньому зазначено дату та місце його складення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суть адміністративного правопорушення.

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги захисника про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

У зв`язку з наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22 квітня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар