Справа №: 700/569/24
Провадження № 3/700/327/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року суддя Лисянського районного суду Черкаської області Пічкур С. Д, розглянувши матеріали, що надійшли від Головного управління ДПС у Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , т.в.п. Голови правління АТ «Дашуківські бентоніти», до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, за ч.1 ст. 163-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 530/23-00-07-04-01 від 18.07.2024 ОСОБА_1 , т.в.п. Голови правління АТ «Дашуківські бентоніти» порушив вимоги п.п.198.1,198.2,198.3,198.6 ст. 198, п.201.1 ст.201 розділ V Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення рядка 21 Декларації з податку на додану вартість «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду переноситься до рядка 16.1 декларації наступного (звітного) (податкового) періоду)» за травень 2024 року на суму 1 063 321 грн. та заниження податку на додану вартість за травень 2024 року на суму 94 767 грн., що підтверджується висновками акту перевірки від 05.07.2024 № 7967/23-00-07-04-01/00223941, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.163-1 КУпАП.

В судовому засіданні порушник вину свою не визнав та пояснив, що він не згідний з висновком проведеної перевірки і подав заперечення та запитувані пояснення на Акт перевірки до ГУ ДПС у Черкаській області. За результатами розгляду поданих заперечень, Акт було залишено без змін і складено податкові повідомлення-рішення ГУ ДПСІ у Черкаській області. Наразі триває встановлений 10-ти денний термін до 28.08.2024 року для оскарження даних повідомлень-рішень ГУ ДПС у Черкаській області до вищестоящого органу ДПС або у судовому порядку, в який буде реалізовано таке оскарження.

Адвокат Дем`янчук Г.В. надала письмові заперечення щодо протоколу про адміністративне правопорушення вказуючи, що протокол є передчасним, оскільки податкове повідомлення-рішення не є узгодженим, а тому просить справу закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення порушника та захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно положень ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується вважається неузгодженою.

Податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Черкаській області № 11557/23-00-07-04-01 та № 11558/23-00-07-04-01 від 09.08.2024, винесені на підставі акту ГУ ДПС у Черкаській області від 05.007.2024 № 7967/23-00-07-01-01/00223941 про результати документальної позапланової виїзної перевірки АТ «Дашуківські бентоніти», є неузгодженими, оскільки строк для оскарження даних рішень не сплинув, а тому стверджувати про їх законність та обґрунтованість немає підстав, отже ні акт перевірки, ні складені податкові повідомлення-рішення не можуть бути доказами вини ОСОБА_1 , в той же час інші докази, які б доводили вчинення цього правопорушення, в справі відсутні.

Такої ж позиції дотримуються і національні суди, що сформовано в судовій практиці судів першої та апеляційної інстанції та постанови судів апеляційної інстанції є остаточними для справ про адміністративні правопорушення.

Так, зокрема, згідно висновків у постанові Черкаського апеляційного суду від 27.10.2023 у справі № 711/6010/23 процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 КУпАП є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.

За таких обставин, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Відповідно до постанови Верховного Суду України у справі № 826/20761/14 від 03.11.2015 року, висновки, викладені в акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, у основу яких покладено згадувані висновки акта.

Висновки акта перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують наслідків для платника податків (постанова КАС ВС від 08.09.2020 у справі № П/811/2893/14).

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення, тобто, сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Оскільки саме на особу, уповноважену на складання протоколу, покладено обов`язок збирання доказів, що з огляду на викладене належним чином здійснено не було, відсутні підстави для притягнення до відповідальності особи, щодо якої такий протокол було складено.

За приписами чч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Суд також враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені, зокрема, в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У висновку, який міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №560/751/17від 27.06.2019 року,висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований,тобто зроблений на підставі всебічного,повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.96 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд має обґрунтовувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 163-1, 245, 247, 251, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 62 Конституції України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Сергій ПІЧКУР