П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,

працюючої продавцем АВС «Під горіхом», яка проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

17.07.2024 за адресою: м. Ужгород, вул. Залізнична, 1, в АВС «Під горіхом» о 15 год. 13 хв. гр. ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю сурогатним алкоголем без марок акцизного податку, а саме продавала 3 л. іншого сурогатного алкоголю, повторно протягом року було піддано адміністративному стягненню за аналогічне правопорушення, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.4 ст.156 КУпАП.

У судове засідання 13.08.2024 ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки та SMS-повідомлення на номер телефону вказаний у матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення не подавала.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи проводити за її відсутності.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Дослідивши матеріали справ про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною першою статті 156 КУпАП передбачено відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Частиною 3 статті 156 КУпАП передбачено відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Частиною 4 статті 156 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.4 ст. 156 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №245044 від 17.07.2024 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, рапортом ДОП СДОП ВП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області; копією ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 2401516 від 29.05.2024; додатком до вказаної ліцензій суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_2 ; копію ліцензії та додатку до ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та фотозображенням на якому зображено пластикові пляшки з рідинами.

Також до протоколу додано копію паспорту громадянина України ОСОБА_1 та копію постанови у справі №308/563/24 від 19.01.2024 за ч.1 ст. 156 КУпАП та квитанцію про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення №16 від 19.07.2024.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 156 КУпАП.

З врахуванням даних про особу правопорушника, у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого нею правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією предметів торгівлі.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 156, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 13 600 (тринадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп. з конфіскацією предметів торгівлі, вилучених згідно протоколу серія ВАД №245044 від 17.07.2024.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.Б. Шумило