Справа №155/1046/24
Провадження №3/155/547/24
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2024 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Санакоєв Д.Т., за участі ОСОБА_1 , захисника адвоката Нівчика А.А., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення ним адміністративних правопорушень передбачених ст.124 та ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколами про адміністративні правопорушення 07.06.2024 року о 11 год. 03 хв. по вул. Лисенка 12 у м. Львів водій ОСОБА_1 керував автомобілем Мерседес державні номерні знаки НОМЕР_1 проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни під час руху заднім ходом, не переконався що це буде безпечно внаслідок чого здійснив наїзд на запаркований автомобіль Мерседес державні номерні знаки НОМЕР_2 . Автомобілі отримали технічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п.1.5, 23б, 10.9 ПДР за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Крім того, 07.06.2024 року о 11 год. 03 хв. по вул. Лисенка 12 у м. Львів водій ОСОБА_1 керував автомобілем Мерседес державні номерні знаки НОМЕР_1 будучи причетним до ДТП не залишився на місці пригоди та не повідомив орган чи підрозділ поліції, чим порушив вимоги п.2.10 (А,Д) ПДР за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Нівчик А.А. подав до суду письмові пояснення які підтримав безпосередньо в судовому засіданні та зауважив, що матеріали справи не містять належних доказів причетності його підзахисного до ДТП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що допускає можливу його участь у дорожньо-транспортній пригоді однак жодним чином не вважає себе винним у порушенні ПДР зокрема у залишенні місця ДТП, оскільки рухаючись вантажним автомобілем не відчув та не почув жодних ознак ДТП, а тому не міг знати та свідомо допустити вказані правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбачених ст.124 протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №815254 від 07.06.2024 року та його копією, схемою місця ДТП від 06.06.2024 року, оптичним диском із відео-фотозаписом з камери відеонагляду що розташована по вул. Лисенка у м. Львів, перегляд якого відтворює обставини події, зазначені у протоколі та відповідає вимогам ст.251 КУпАП.

Згідно вимог п.1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Також згідно вимог п.2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Окрім того, відповідно до п.10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Стаття ст.124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 в у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведена поза розумним сумнівом.

Разом з тим, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП не знайшла свого підтвердження в суді з огляду на таке.

У відповідності до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як визначено статтями 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пункт 2.10а ПДР України зобов`язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності, отже відсутність будь-якої складової складу правопорушення свідчить про відсутність адміністративного правопорушення.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона передбаченого статтею 122-4 КУпАП правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Суб`єктом правопорушення передбаченого статтею 122-4 КУпАП є водії транспортних засобів, інші учасниками дорожнього руху.

Суб`єктивна сторона правопорушення за статтею 122-4 КУпАП визначається ставленням до наслідків, передбачає умисну форму вини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не мав наміру залишати місце ДТП, оскільки не знав про подію. Вказав, що через значні габарити його транспортного засобу, він об`єктивно не міг бачив та не чув звук під час зіткнення, та не відчув самого моменту зіткнення.

Пояснення особи щодо необізнаності про вчинення ним ДТП підтверджується також дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з камери зовнішнього відеоспостереження. Так, на відео зафіксований момент дорожньо-транспортної пригоди, місце розташування обох транспортних засобів під час зіткнення.

Згідно із положенням статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, ОСОБА_1 мав усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачати шкідливі наслідки і бажати їх настання, а досліджені матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження факту, що йому було відомо про факт вчинення ДТП .

Оскільки, не доведена суб`єктивна сторона правопорушення, яке поставлене у вину ОСОБА_1 , то необґрунтованими є доводи про наявність у його діях поставленого у провину правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, зафіксованого протоколом.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в частині другій пункту 19 постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

З огляду на викладене провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтею 122-4 КУпАП підлягає закриттю.

При визначенні виду та розміру стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, судом враховується особа порушника, який хоча й вчинив правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху однак вперше притягається до адміністративної відповідальності, є учасником бойових дій, непрацюючий, здійснює постійний догляд за батьком інвалідом І-групи, беручи до уваги відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, керуючись законом і правосвідомістю вважаю, що ОСОБА_1 можливо звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням у відповідності до вимог ст.22 КУпАП яка передбачає, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст.22, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв