Провадження № 3/638/5659/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 серпня 2024 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Невеніцина Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця м. Львова, який проходить військову службу на посаді стрільця у військовій частині НОМЕР_1 у званні солдата, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2024 року до Дзержинського районного суду міста Харкова надійшов адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серії А7077 №53/24 від 07 липня 2024 року, солдат ОСОБА_1 03 липня 2024 року отримавши направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до проходження військової служби та підтвердження отримання поранення при захисті Батьківщини від 02.07.2024 року № 22/350 та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №211 від 03.07.2024 року вибув у військово-медичний клінічний центр Північного регіону. Згідно пояснення тимчасово виконуючого обов`язки командира 3 стрілецької роти лейтенанта ОСОБА_2 , 03 липня 2024 року, солдат ОСОБА_1 вибув у м. Харків для проходження ВЛК. 06 липня 2024 року солдат ОСОБА_1 повернувся до підрозділу не здійснивши реєстрацію на ВЛК. За час відсутності солдата ОСОБА_1 в підрозділі, доповідей щодо неможливості проходження ВЛК не надходило. Згідно направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до проходження військової служби та підтвердження отримання поранення при захисті Батьківщини від 02.07.2024 року № 22/350 та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №211 від 03.07.2024 року солдат ОСОБА_1 вибув у військово-медичний клінічний центр Північного регіону. Згідно пояснення тимчасово виконуючого обов`язки начальника медичної служби - медичного пункту старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_3 , солдат ОСОБА_1 не доповідав та не звертався за допомогою щодо проходження ВЛК протягом 3 днів з 03 липня по 06 липня 2024 року. 06 липня 2024 року згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 214 від 06.07.2024 року солдат ОСОБА_1 прибув в тимчасове розташування військової частини. Згідно рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира 3 стрілецької роти лейтенанта ОСОБА_2 від 06.07.2024 року (вх. № 61/1402 від 08.07.2024 р.) та рапорту тимчасово виконуючого обов`язки начальника медичної служби - начальника медичного пункту старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_3 від 06.07.2024 року (вх. №61/1401 від 08.07.2024 р.) 06 липня 2024 року солдат ОСОБА_1 повернувся до тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 без жодних документів щодо проходження ВЛК. Згідно своїх пояснень солдат ОСОБА_1 не зміг зареєструватися на ВЛК через велику чергу, доповідей командиру не надавав, причину таких дій пояснити не зміг.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

До матеріалів справи долучена заява ОСОБА_1 , в якій останній просить розглянути справу за його відсутності, вину у вчиненні правопорушення визнає.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, положення ст. 268 КУпАП та вищенаведені обставини, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з наступним.

На підтвердження вчиненого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 до суду надані такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії А7077 № 53/24 від 07 липня 2024 року, пояснення ОСОБА_1 від 07 липня 2024 року, заява ОСОБА_1 , копія рапорту лейтенанта ОСОБА_2 від 06 липня 2024 року, копія рапорту старшого лейтенанта ОСОБА_3 від 06 липня 2024 року, пояснення старшого лейтенанта ОСОБА_3 від 07 липня 2024 року, пояснення лейтенанта ОСОБА_2 від 07 липня 2024 року, копія направлення на медичний огляд, службова характеристика, витяг з наказу про призначення солдата ОСОБА_1 на посаду стрільця від 15 лютого 2024 року, витяг з наказу про вибуття у військово-медичний клінічний центр Північного регіону від 03 липня 2024 року, витяг з наказу про прибуття з військово-медичного клінічного центру Північного регіону від 06 липня 2024 року, копія військового квитка серії НОМЕР_3 .

Диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає склад адміністративного правопорушення у виді недбалого ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до примітки 1 до ст.172-13 КУпАП та примітки 1 до ст. 425 КК України під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Виконання спеціальних доручень службового характеру, не пов`язаних зі здійсненням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, не дає підстав розглядати такого військовослужбовця як військову службову особу.

Відповідно до роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції № 11 від 29.12.2021 року, адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Відповідно до витягу з наказу № 58 від 15 лютого 2024 року, солдат ОСОБА_1 перебуває на посаді стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Тобто до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтвердили, що солдат ОСОБА_1 є військовим начальником або іншим військовослужбовцем, який обіймає постійно чи тимчасово посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконує такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що солдат ОСОБА_1 не відноситься до військових службових осіб в розумінні приписів ст. 173-13 КУпАП і відповідно не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Склад адміністративного правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Подія правопорушення пов`язана з відбуттям певного явища, тобто факту правопорушення. Така подія може бути обумовлена як усвідомленими діяннями, так і не залежати від волі і бажання особи.

Згідно з чинним законодавством України, кожна особа має право знати у вчиненні якого правопорушення її підозрюють, обвинувачують. Неконкретність та незрозумілість обвинувачення є порушенням пункту «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та права на захист.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, наявні в матеріалах справ докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість солдата ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 247, 251, 283-284, 287, 289, 291 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя Є.В. Невеніцин