ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 33/818/1225/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Деркач С.А. на постанову судді Дзержинського районного суду Харківської області від 02 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дзержинського районного суду Харківської області від 02.07.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одруженого, начальник тренажера, старший сержант, військова частина НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

Постановою встановлено, що 10.06.2024 року о 00:45 год. солдат ОСОБА_1 був виявлений за адресою: АДРЕСА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, під час виконання службових обов`язків. В подальшому солдата ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу АЛКОНТ - М (№00253). Результат огляду 0,43 проміле. Відповідно до акту медичного обстеження солдат ОСОБА_1 знаходиться в нетверезому стані під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду.

В своїй апеляційній скарзі, з урахуванням доповнених апеляційних доводів, захисник Деркач С.А. просить постанову судді Дзержинського районного суду Харківської області від 02.07.2024 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що у роздруківці за результатами тесту на алкоголь №6908 від 10.06.2024 року, проведеного приладом № 00253 Алконт-М, не зазначено серію та номер протоколу. Зазначає, що з цієї роздруківки також вбачається, що прилад № 00253 Алконт-М останній раз пройшов повірку 09.08.2023, але інструкцією до цього приладу передбачено, що міжповірочний інтервал прибору становить 6 місяців.

Крім того, апелянт зазначає, що матеріали цієї справи не містять висновки службового розслідування або службової перевірки, яка повинна була проведена керівництвом військової частини за фактом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Вказує, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено письмових пояснень свідків ,що зазначені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апелянт також зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено який саме військовий обов`язок виконував ОСОБА_1 10.06.2024 року о 00 год. 45 хв.

Окрім цього, захисник Деркач С.А. вказує на те, що 10.06.2024 року стосовно ОСОБА_1 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення, а саме за ч.3 ст.172-20 КУпАП та за ч.1 ст.130 КУпАП, що свідчить про подвійне притягнення до адміністративної відповідальності за одне й те саме діяння. Захисник також зазначає, що ця справа не повинна була розглядатися в Дзержинському районному суді м.Харкова, оскільки правопорушення було вчинено у Київському районі м.Харкова.

В судове засідання захисник Деркач С.А. та ОСОБА_1 не з`явилися, але останні 03.08.2024 року були повідомлені про місце та час апеляційного розгляду, шляхом надіслання їм судової повістки в електронному вигляді, що підтверджується відомостями довідки отримання судової повістки у мобільному додатку «Viber» на номери мобільних телефонів, які містяться в матеріалах справи, що повністю відповідає Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасників судового процесу, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року №28.

Крім того, апеляційним судом шляхом поштового зв`язку направлялися судові повістки за адресами місця мешкання захисника Деркач С.А. та ОСОБА_1 , які апелянт зазначив в своїй апеляційній скарзі.

16.08.2024 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшла заява захисника Деркач С.А. , в якій він просив провадити апеляційний розгляд без нього та ОСОБА_1 , а також зазначив, що повністю підтримую подану апеляційну скаргу.

При цьому, суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом з цим, належить врахувати, що саме захисник Деркач С.А. є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Дзержинського районного суду Харківської області від 02.07.2024 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Також , згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

За таких обставини, апеляційний суд, враховуючи клопотання захисника про проведення апеляційного розгляду за відсутності нього та ОСОБА_1 , які були належним чином повідомлені про дату та час апеляційного розгляду, вирішив провадити апеляційний перегляд оскаржуваної постанови без участі сторони захисту з урахуванням наявних відомостей у матеріалах справи та доводів апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційну скаргу захисника Деркач С.А. , з наступних підстав.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

За таких обставин, згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

В апеляційній скарзі захисника Деркач С.А. не наведено об`єктивних відомостей, які спростовують висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Цих обставин також не встановлено і судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово було продовжено та діє і на час апеляційного розгляду.

Відповідно до ст.ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Диспозицією ч.3 ст.172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені ч.1 або ч.2 цієї статті, вчинені особою в умовах особливого стану, зокрема за виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами обов`язків військової служби в стані сп`яніння.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме відомостями: протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2/5018 від 10.06.2024 року; акту №2083 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу; результату тесту на алкоголь №6908 від 10.06.2024 року, проведеного приладом № 00253 Алконт-М; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10.06.2024 року; копії військового квитка серії НОМЕР_2 ; письмової заяви ОСОБА_1 .

Згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2/5018 від 10.06.2024 року, 10.06.2024 о 00:45 год. представниками Військової служби правопорядку був виявлений старший сержант ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, під час виконання службових обов`язків. В подальшому старшого сержанта ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу АЛКОНТ - М (№00253). Результат огляду 0,43 проміле. Відповідно до акту медичного обстеження солдат ОСОБА_1 знаходиться в нетверезому стані під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду (а.с.3-5).

До того ж, відповідно до цього протоколу, у ньому зазначені вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, з положеннями яких ОСОБА_1 було особисто ознайомлено, що також підтверджується його особистим підписом (а.с.4).

Крім того, ОСОБА_1 у цьому протоколі також зазначив, що він визнає свою вину (а.с. 5).

Згідно відомостей копії військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 10.08.2016 року, ОСОБА_1 станом на 10.06.2024 року проходив службу у в/ч НОМЕР_1 , на посаді начальника тренажера (а.с.9-10).

Окрім цього, з акту №2083 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений за допомогою технічного засобу АЛКОНТ - М (№00253) у зв`язку з виявленими наступними ознаками: запах алкоголю з порожнини роту; координації рухів та мови;різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя; поведінка , що не відповідає обстановці. Результат огляду позитивний та складає 0,43 проміле, ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, з чим погодився останній, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі (а.с.7).

Крім того, з відомостей акту №2083 також вбачається, що огляд ОСОБА_1 провадився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що, окрім іншого, свідчить їх особистий підпис у цьому акті (а.с.7).

Відповідно до відомостей результату тесту на алкоголь №6908 від 10.06.2024 року, 10.06.2024 року о 01 год. 16 хв. огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено за допомогою технічного приладу Алконт-М № 00253. Результат огляду позитивний та складає 0,43 проміле, що засвідчено підписами інспектора ОСОБА_5 та особисто ОСОБА_1 (а.с.6).

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 10.06.2024 року вбачається, що останній зазначив, що був виявлений представниками Військової служби правопорядку за адресою: АДРЕСА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, під час виконання службових обов`язків. Крім того, зазначив, що 10.06.2024 року о 00 год. 45 хв. він перебував

Як вбачається з письмової заяви ОСОБА_1 , останній просив провадити судовий розгляд у справі за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2/5018 від 10.06.2024 року за його відсутності, а також зазначив, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає повністю (а.с.11).

Апелянтом не надано будь-яких доказів на підтвердження його версії про те, що 10.06.2024 року о 00 год. 45 хв. ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, на думку апеляційного суду, апеляційна скарга в цій частині є необґрунтована.

Також апеляційний суд зауважує, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено 10.06.2024 року начальником медичного пункту Харківського загального відділу Військової служби правопорядку ОСОБА_5 у повній відповідності до вимог ст. 266-1 КУпАП, в тому числі, із залученням двох свідків, що підтверджується відомостями акту №2083 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, у зв`язку з чим апеляційна скарга в цій частині є безпідставною та необґрунтованою.

Що стосується апеляційних доводів захисника про те, що до матеріалів цієї справи не долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , апеляційний суд зазначає, що ці свідки особистим підписом у акті огляді на стан алкогольного сп`яніння №2083 підтвердили той факт, що ОСОБА_1 , у якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу та результат огляду виявився позитивний - 0,43 проміле, тобто ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, з чим погодився останній. Таким чином, в даному конкретному випадку, апеляційний суд не вбачає істотних порушень вимог процесуального закону у цій справі.

Крім того, до початку апеляційного розгляду сторона захисту не заявляла клопотань про виклик свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для їх допиту в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, з метою підтвердження апеляційних доводів захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

При цьому, сторона захисту не заперечує факту проходження ОСОБА_1 10.06.2024 року огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Алконт-М №00253, який проведений в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд також бере до уваги те, що, незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду із діями працівників Військової служби правопорядку під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання адміністративного матеріалу, захисник Деркач С.А. та ОСОБА_1 не скористалися своїм конституційним та процесуальним правом і не оскаржували дії цих осіб, тобто сторона захисту не зверталася зі скаргою на дії цих осіб до їх керівництва або до відповідних вищих посадових осіб, в порядку ст.267 КУпАП, хоча мали для цього достатньо часу.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей з ЄРДР щодо порушення кримінального провадження за фактом фальсифікації матеріалів цієї справи та перевищенні своїх службових повноважень працівниками Військової служби правопорядку, в тому числі, щодо примусу ОСОБА_1 до підписання протоколу та письмових пояснень, а також визнання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання апелянта на незаконність дій працівників Військової служби правопорядку під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, складання адміністративного матеріалу та протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2/5018 від 10.06.2024 року.

Що стосується апеляційних доводів захисника Деркач С.А. про те, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги результати проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Алконт-М №00253, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, постановою КМУ від 05.04.2022 року №412 «Деякі питання повірки законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану», яка була чинна на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, було встановлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Отже, вказаною постановою встановлено вважати чинними на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях, свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування.

Відповідно до матеріалів справи строк дії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатор Алконт-М №00253 закінчився у період воєнного стану, а тому його слід вважати чинним, а тому апеляційна скарга в цій частині є суб`єктивною та безпідставною.

Посилання захисника на той факт, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 знаходився під час виконання службових обов`язків на момент його виявлення 10.06.2024 року о 00 го. 45 хв. та затримання з метою доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційним судом не приймається, оскільки відповідних відомостей, які б це спростовували стороною захисту не надано.

Апеляційний суд також ставиться до апеляційних доводів захисника Деркач С.А. про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, у справі з тієї підстави, що стосовно його підзахисного 10.06.2024 року також було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Дійсно, відповідно до п.8 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

Натомість, як вбачається з відомостей цієї справи та протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2/5018 від 10.06.2024 року, 10.06.2024 року о 00:45 год. солдат ОСОБА_1 був виявлений за адресою: АДРЕСА_2 , тобто в іншому місці та за інших обставин, що зазначені в копії протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП серії ААД №902900 від 10.06.2024 року, яка залучена захисником до своєї апеляційної скарги.

Крім того, об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивною стороною правопорушення, є керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Суб`єктом правопорушення є водії транспортних засобів.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є не тільки факт її перебування у стані алкогольного сп`яніння, а і факт керування нею транспортним засобом у такому стані.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни. Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у виконанні обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду. Суб`єкт вказаного правопорушення є спеціальним, а саме військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів.

Отже, як вбачається з відомостей матеріалів цієї справи, ОСОБА_1 є спеціальним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 , в якому зазначено що станом на 10.06.2024 року він проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 (а.с.9-10).

Тож, підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП став не тільки факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а факт проходження ним військової служби, в умовах особливого періоду у такому стані.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні доводи захисника Деркач С.А. про те, що ОСОБА_1 двічі притягується до адміністративної відповідальності за одне й те саме діяння - є суб`єктивними та безпідставними.

Крім того, апеляційний суд не погоджується з апеляційними доводами захисника про те, що ця справа розглянута судом першої інстанції з порушенням правил підсудності та вимог ст.276 КУпАП, оскільки події, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2/5018 від 10.06.2024 року відбулися за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд.43, тобто у Шевченківському районі міста Харкова, територіальна юрисдикція якого відноситься до Дзержинського районного суду м.Харкова.

Доводи захисника Деркач С.А. , які він зазначив в апеляційній скарзі, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту і уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги захисника не спростовують правильних висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Отже, у ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, яке підтверджується доказами, які доповнюють один одного та були досліджені під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

За таких обставин, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника Деркач С.А. , апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення в частині визнання його винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, - є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому не вбачає підстав для його скасування, у зв`язку з чим подану апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Деркач С.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду Харківської області від 02 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков