ЄУН № 201/8545/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Покопцева Д.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який займає посаду керівника ТОВ «АУДИТ», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Посадовою особою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області складено протокол № 46431/04-36-04-07/40785302 від 01 липня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-2 КУпАП в якому зазначено, що: ОСОБА_1 вчинив правопорушення з питання несвоєчасного подання до установи банку платіжного доручення на перерахування узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2021 рік (від 31.03.2022 року №) по строку сплати 01.08.2022 року, що спричинило виникнення податкового боргу, чим порушено вимоги п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст.16, п.57.1 ст. 57 Кодексу, фактично погашено 10.05.2024 року, що підтверджено актом перевірки з щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток № 36838/04-36-04-07/ НОМЕР_1 від 15.05.2024 року, ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, зокрема, й у протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки не повідомив.

Крім цього статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав до установи банку платіжне доручення на перерахування узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2021 рік (від 31.03.2022 року №) по строку сплати 01.08.2022 року, що спричинило виникнення податкового боргу.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При визначені виду і розміру стягнення, враховую характер скоєного правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність до адміністративної відповідальності притягується вперше, вчинене правопорушення не являє собою великої суспільної небезпеки, оскільки не заподіяло скільки-небудь значної шкоди суспільним чи державним інтересам, так само як і правам та свободам громадян або іншим, охоронюваним законом цінностям, вважаю за потрібне звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст.ст. 283, 274, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та провадження по справі закрити.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська впродовж десяти днів.

Суддя: Д.О. Покопцева