ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/2532/24 Головуючий суддя І інстанції Ольховський Є. Б.
Провадження № 33/818/1070/24 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,

за участі

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Заболотько В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Соколенка М.О. та Голєва О.М. на постанову судді Ленінського районного суду міста Харкова від 04 червня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , -

у с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою встановлено, що 03.05.24 р. о 10 год. 17 хв. в м. Харків, вул. Барикадна, 183 водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2101, н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, порушення мови. Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД», відмовився під відеофіксацію.

Діями ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №224434 від 03.05.2024р

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Скасувати оскаржувану постанову, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо поновлення строку зазначає, що прийшов до суду 10 червня 2024 року дізнатись дату наступного судового засідання, оскільки адвокат просив відкласти попереднє судове засідання.

Також вказує, що в день події приїхав до гаражного кооперативу, до нього під`їхали працівники поліції, зробили зауваження за на їх думку перевищення швидкості, потім показав документи, в розмові працівник поліції спитав про тремтіння рук, на що апелянт надав пояснення, що в нього епілепсія і буває така реакція, на працівників поліції.

Працівники поліції сказали, що треба проїхати до лікаря попісяти у баночку, саме так і сказали, бо в них з`явилась підозра у тому, що він знаходився у стані наркотичного сп`яніння.

До закладу охорони здоров`я проїхати не пропонували. Направлення не надавали

Після вказаних дій, було складено протокол.

Пізніше в цей же день знову був зупинений працівниками поліції і в подальшому пройшов огляд на наркотичне сп`яніння о 14 годині в закладі охорони здоров`я, результат негативний.

Захисник ОСОБА_2 також просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити.

Щодо строків подачі апеляційної скарги зазначає, що подавав клопотання до районного суду в телефонному режимі про відкладення судового засідання на іншу дату, проте суд проігнорував подане клопотання та розглянув справу без участі сторін, що є безумовним порушенням прав ОСОБА_1 .

В обгрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що через 3-4 години ОСОБА_1 пройшов огляд в присутності працівників поліції, результат негативний.

Можливо водій розгубився, діяв неумисно, не розумів наслідки такої поведінки.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки апелянти довели поважність пропуску строку.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, вислухавши думку ОСОБА_1 та його захисника, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення (а. с.1) відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 1) працівником поліції зазначено, що 03.05.24 р. о 10 год. 17 хв. в м. Харків, вул. Барикадна, 183 водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2101, н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, порушення мови. Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД», відмовився під відеофіксацію.

Аналогічні обставини встановив суд першої інстанції.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису вбачаються події, які відбувалися 03 травня 2024 року, патрульні поліцейські в складі екіпажу на службовому автомобілі патрулювали в місті Харків.

Назустріч екіпажу проїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 ..

Після чого, автомобіль патрульної поліції розвернувся та під`їхав до авто під керуванням ОСОБА_1 , який вже запаркувався.

Представники влади повідомили водієві, що на їх погляд ОСОБА_1 їхав занад то швидко, крім того водій не був пристебнутий пасками безпеки.

Після вказаних подій у працівника поліції виникла підозра в тому, що водій знаходився в стані наркотичного сп`яніння, про що поліцейський повідомив водія.

Водій факт керування ним транспортним засобом не оспорював, але проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я категорично відмовився.

На відео вбачається, що поліцейський дійсно спочатку неокреслено з точки зору закону пропонував водієві проїхати та здати аналіз, дослівно попісяти в баночку, але в подальшому двічі водієві чітко було запропоновано пройти огляд у лікаря.

Більш того, на відео зафіксовано, як сам водій спитав, а де знаходиться заклад охорони здоров`я та куди саме треба їхати.

Вказане беззаперечно свідчить про те, що водій розумів суть вимог представників влади, проте виконувати законні вимоги відмовився.

Водієві були чітко роз`яснені його права та відповідно наслідки відмови, на що водій повідомив що їхати будь куди на огляд він відмовляється, пояснив це тим, що приїхав на роботу та в нього немає часу.

При цьому водій жодних клопотань про необхідність надання йому захисника в межах розгляду адміністративної справи не заявляв.

Також апеляційні скарги місять доводи, з яких вбачається, що в той же день ОСОБА_1 знову було зупинено працівниками поліції і о 14 годині він пройшов огляд у лікаря нарколога, результат негативний.

Апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 було притягнуто в даній справі до адміністративної відповідальності не за знаходження у стані наркотичного сп`яніння за кермом, ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є окремим порушенням ПДР України.

В такому випадку немає суттєвого значення подальше проходження водієм відповідного огляду та отримання негативного результату.

Крім того, в даному провадженні подія відбулася о 10 годині 17 хвилин, протокол було складено о 10 годині 29 хвилин, а відповідний огляд було пройдено в іншій справі о 14 годині, тобто більш ніж через три з половиною години після зупинки.

Відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735 - «водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я»

Таким чином, поліцейський діяв в межах закону та отримавши відмову водія від проходження огляду поліцейським було складено протокол.

Велася безперервна відеозйомка, свідки не залучались.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

При цьому відеозапис судом приймається як належний та допустимий доказ, апеляційний суд не вбачає жодних порушень, наслідком яких належало б визнати цей доказ недопустимим.

Відеозапис з службового транспорту поліції, також приймається судом як доказ, оскільки має відношення до даної справи, на ньому зафіксований автомобіль ОСОБА_1 і вказане не спростовує і сам ОСОБА_1 .

Крім того, апеляційний суд відкидає і доводи про допущені порушення поліцейським в частині процедури проведення відповідного огляду.

Апеляційний суд наголошує на тому, що у справі є відповідне направлення н а огляд, поліцейський чітко пояснив які ознаки у водія визивають у нього підозру і відповідна процедура огляду не відбулась, оскільки водій категорично відмовився.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника Соколенка М.О. та Голєва О.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити, поновивши строк на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги захисника Соколенка М.О. та Голєва О.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду міста Харкова від 04 червня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева