Справа № 298/1581/24
Номер провадження 3/298/1054/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в особі судді Зизич В.В., за участю ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м.Харків Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою овітою, студента, приватного підприємця, неодруженого, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №144644 від 25 липня 2024 року, ОСОБА_1 25 липня 2024 року о 12 год. 30 хв. на околиці населеного пункту Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області на відстані 1000 метрів до лінії державного кордону в районі 134 прикордонного знаку був виявлений та затриманий під час спроби незаконного перетинання державного кордону в пішому порядку з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в умовах воєнного стану. Своїми діями порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 р., чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

22 серпня 2024 року на електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення за судовою справою №298/1581/24, в яких він заперечує вчинення проступку. ОСОБА_1 зазначив, що не чинив спроби перетину кордону України, рухався залізничним транспортом залізничними шляхами сполучення без виконання зупинок чи виходу на залізничних станціях у прикордонній смузі, на що мав право згідно з пунктом 47 Постанови Кабінету Міністрів України "Про прикордонний режим". 25 липня о 18.30 (дата затримання його прикордонниками) ОСОБА_1 мав бути присутній на консультації до фахового вступного іспиту до магістратури "Теорія та історія культури", а сам іспит відбувся о 10:00 наступного дня.

Вказує, що їхав додому до Ужгорода, отримавши диплом бакалавра у Харкові, з пересадками в Конотопі, Києві та Тернополі, має відповідні залізничні квитки. В Ужгороді живе разом з батьками.

Зазначає, що на під`їзді до залізничної станції Великий Березний представник відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_2 наказав йому вийти з ним, обґрунтувавши це необхідністю перевірки документів, права при цьому не були йому пояснені. Після цього його відвезли до відділу прикордонної служби, де склали брехливий протокол про спробу перетину державного кордону.

До заперечень додав інформацію з кабінету вступника; посадочний документ на потяг сполученням Тернопіль-Ужгород; посадочний документ на потяг сполученням Конотоп Київ- пасажирський; посадочний документ на потяг сполученням Харків-пасажирський Конотоп; лист з кафедри теорії культури і філософії науки з інформацією щодо дати і часу фахового іспиту, а саме: 26 липня о 10 год.

23 серпня 2024 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подав письмові заперечення аналогічного змісту. До поданих заперечень додатково додав лист з кафедри теорії культури і філософії науки з результатами вступного фахового іспиту.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подані ним письмові заперечення. Повідомив, що копія протоколу йому вручена не була, з протоколом ознайомлений, такий підписував, однак зазначив, що був ще один протокол складений щодо нього іншою посадовою особою прикордонної служби, який він відмовився підписувати. Зауважив, що його змушували підписати заяву про відмову від адвоката, йому не роз`яснювали прав, однак він наполягав на тому, щоб йому залучили адвоката та повідомили батьків про затримання. Повідомив, що фактично був затриманий працівником прикордонної служби у потязі і знятий з потягу у населеному пункті Великий Березний. ОСОБА_1 показав, що прямував до міста Ужгород, де проживає як внутрішньо-переміщена особа разом з батьками, їхав з Харкова з пересадками, так як прямого транспортного сполучення до Ужгороду не було. Ствердив, що у Харкові отримав диплом бакалавра, забрав особисті речі та книги батьків. Мав намір вступити у магістратуру, про що надав відповідні скріншоти з особистого кабінету вступника. Також у судовому засіданні ОСОБА_1 надав військово-обліковий документ витяг з бази «Резерв +». Повідомив, що затримання відбулося на годину раніше, ніж зазначено в протоколі, а на відділі прикордонної служби його протримали шість з половиною годин. ОСОБА_1 свою вину категорично заперечив. Наміру на незаконний перетин кордону він не мав. Свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнає. Провадження у справі відносно нього просить закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, а також надані ОСОБА_1 документи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винен ОСОБА_1 у вчиненні такого і чи підлягає він адміністративній відповідальності, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, протоколами про вилученні речей і документів, а також іншими вказаними у ній засобами і документами.

За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміновано спробу незаконного перетинання державного кордону України, в пішому порядку, поза пунктами пропуску через державний кордон, з України в Словацьку Республіку, в умовах воєнного стану, і такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон може означати, що особа перетнула державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Відповідно спроба перетнути кордон поза пунктами пропуску через державний кордон означає певні умисні дії особи спрямовані на те, щоб перетнути державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Разом з цим, у протоколі складеному відносно ОСОБА_1 не вказано, в чому саме полягає суть вчиненого ним правопорушення, не зазначено які саме дії здійснював останній, не вказано жодної дії, вчиненої ОСОБА_1 , яка б відповідала об`єктивній стороні правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП.

Суддя зауважує, що наведення в описовій частині протоколу відомостей про виявлення та затримання ОСОБА_1 за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку поза межами пунктів пропуску, без зазначення в чому саме виразились дії ОСОБА_1 щодо вчинення такої спроби, є неконкретним формулюванням обвинуваченням.

Крім цього, з наданих ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснень, які узгоджуються з його письмовими поясненнями, що містяться в матеріалах справи, та долученими останнім письмовими доказами, вбачається, що в ОСОБА_1 не було жодних мотивів на вчинення спроби незаконного перетину державного кордону, останній є студентом, як внутрішньо-переміщена особа, проживає на території Закарпатської області, в день затримання о 18.30 мав мати співбесіду у фаховому випробуванні щодо фахового іспиту з теорії та історії культури Харківського національного університету імені В.Н.Каразіна.

З метою доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, посадовою особою до протоколу про адміністративне правопорушення долучено протокол про адміністративне затримання від 25 липня 2024 року; копію паспорта громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_1 від 25.07.2024 року, в яких він заперечує свою вину; письмові пояснення старшого офіцера ПОРВ (з місцем дислокації АДРЕСА_3 ) головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_2 від 25.07.2024 року, що «поза розумним сумнівом» не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Матеріали справи не містять жодних належних даних щодо умисних дій ОСОБА_1 спрямованих на спробу перетину державного кордону поза межами пунктів пропуску.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказується, що ОСОБА_1 було виявлено та затримано під час спроби незаконного перетину державного кордону. Разом з цим, матеріали справи не містять жодного доказу того, що даного громадянина було затримано при безпосередній спробі незаконного перетину державного кордону. До протоколу не додано жодного належного та допустимого доказу у підтвердження того, що ОСОБА_1 25 липня 2024 року о 12 год. 30 хв. був виявлений та затриманий на околиці населеного пункту Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області на відстані 1000 метрів до лінії державного кордону в районі 134 прикордонного знаку. Натомість згідно даних наданого ОСОБА_1 посадочного документу останній рухався потягом 059КА ФІРМ НШ, який 25.07.2024 о 03.46 вибув з м.Тернополя, дата та час прибуття якого до м.Ужгород - 25.07.2024 о 12.21.

Доказів про те, що ОСОБА_1 рухався в напрямку державного кордону, оминаючи населені пункти, що давало б підстави стверджувати, що він мав намір уникнути зустрічі із працівниками прикордонної служби, і таким чином незаконно перетнути кордон, матеріали справи не містять. Працівниками прикордонної служби не долучено до матеріалів справи ні фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів вини ОСОБА_1 .

Доказів, які б беззаперечно вказували на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованому йому правопорушенні матеріали справи не містять.

Натомість наданими ОСОБА_1 матеріалами повністю спростовуються обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 2 статті 251 КУпАП закріплює обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності в частині названого обвинувачення, суддя приходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, суд у даній справі дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, відтак провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.204-1, п. 1 ч. 1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.