Справа № 346/3913/24
Провадження № 3/346/2125/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Коломия

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сольський В. В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

за ч. 1 ст. 164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 205257 від 11.07.2024 року ОСОБА_1 цього ж дня о 10:20 год. в с. Берем`яни, по вул. Центральній, Бучачського району Тернопільської області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2109», номерний знак « НОМЕР_1 », перевозив тютюнові вироби без марок акцизного податку загальною вагою 3 кілограми, чим порушив вимоги ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

На розгляд справи ОСОБА_1 повторно не з`явився, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою, про причини неявки суд не повідомив.

Крім того, суддя враховує, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 р. у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).

Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви (постанова Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №925/125/14).

Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що правопорушник є неодноразово належним чином повідомлений про судовий розгляд.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами про справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких в передбаченому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вимог ст. 280 цього Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина перша ст. 164-5 КУпАП передбачає відповідальність особи за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

З аналізу диспозиції статті слідує, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП є посадові особи підприємств - виробників, імпортерів і продавців алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, а об`єктивна сторона правопорушення полягає у зберіганні або транспортуванні цими особами алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку.

Матеріали адміністративного провадження не містять відомостей, які б підтверджували, що ОСОБА_1 є посадовою особою підприємства - виробника, імпортера чи продавця тютюнових виробів.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення у графі "місце роботи (навчання), посада" ОСОБА_1 зазначено - "не працює".

Наявний в матеріалах справи рапорт ПОГ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції Савчина М., в якому вказано, що під час зупинки т.з. ВАЗ 2109 днз. 356-00 ЕК водій ОСОБА_1 та його пассажир ОСОБА_2 повідомили, що повертаються із місцевого ринку, що в смт. Гвіздець Коломийського району, де здійснювали продаж даних тютюнових виробів (тютюну), вищевказаної обставини не спростовує.

Частина 1 ст.164-5 КУпАП є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися спеціальними Законами. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиноюстатті КУпАП.

Статтею 251 КУпАП установлено, що доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього передбачено певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд. Натомість, в протоколі серії ВАД № 205257 від 11.07.2024 року зазначено, що ОСОБА_1 не працює. Судом 18.07.2024 року вказані матеріали справи було направлено до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області на доопрацювання та належного оформлення справи, однак належним чином зазначені в постанові недоліки вказаним органом не усунуто.

За таких умов, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 205257 від 11.07.2024 року складений щодо ОСОБА_1 неможливо визнати процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Крім того суд зазначає, що згідно протоколу про адімінстративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 перевозив тютюнові вироби без марок акцизного податку. Однак, відповідно до диспозиції вказаної статті порушення полягає у зберіганні чи перевезенні тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку. Здійснення перевезення тютюнових виробів без марок акцизного податку складом вказаного адміністративного правопорушення не охоплюється.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу ч. 2 ст. 251 КУпАП.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що матеріалами справи не підтверджується, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, чи здійснив дії, які охоплюються диспозицією вказаної статті, приймаючи до уваги те, що на орган, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, покладено обов`язок доведення факту вчинення адміністративного правопорушення, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП відсутній.

Враховуючи вищевикладене, провадження в даній справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 221, 247, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Сольський В. В.