ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2133/24 Справа № 932/6236/24 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605, 60 грн.

У постанові суду зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №816211 від 30.06.2024 року, 30 червня 2024 року о 12:02 годині водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул.Запорізьке шосе, буд.62К в м. Дніпро з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2024, як незаконної та необґрунтованої.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що виходячи зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції у нього не було виявлено ознак алкогольного сп`яніння, визначеними в п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, позаяк ці ознаки не згадані в протоколі.

Звертає увагу, що у протоколі зазначено також ту ознаку, яку неможливо встановити при розгляді справи в суді шляхом перегляду запису з нагрудної камери поліцейського запах алкоголю з порожнини рота. Жодними іншими доказами, крім вказівки про неї у протоколі, ознака запаху алкоголю з порожнини рота не підтверджена.

Ознаки алкогольного сп`яніння, зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення, як різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, на відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, не зафіксовано.

Одночасно апелянт зазначає, що у порушення п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, відеоматеріали з реєстратора службового автомобіля та бодікамери працівників поліції, є фрагментарними (не повною версією запису), не містить безперервного фіксування адміністративного провадження з часу зупинки транспортного засобу і до закінчення процедури оформлення адміністративних матеріалів, отже цей доказ слід вважати недопустимим. При цьому апелянт посилається на правовий висновок, викладений у постанові Закарпатського апеляційного суду у справі № 308/5741/21 від 28.11.2022.

Вказує, що ознаки алкогольного сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному випадку (правовий висновок Чернігівського апеляційного суду у справі № 729/251/21 від 23.06.2021.

На думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з шести законодавчо визначених ознак, поліцейський вказав лише дві, які є удаваними та не підтверджені жодними об`єктивними доказами, окрім як самим поліцейським, який не може бути незацікавленим щодо обставин огляду.

Враховуючи, що у нього були відсутні жодні ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією № 1452/735, а тому поліцейський не мав повноважень вимагати проходження медичного огляду, а його протилежна дія є протиправною, тому він не зобов`язаний був проходити медичний огляд.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить постанову Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська від 31.07.2024 скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Даних про поважність причин неявки, клопотання про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило. Враховуючи наведене апеляційний суд вважає можливим провести апеляційний розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП.

Вислухавши дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені матеріали провадження.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №816211 від 30.06.2024, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 30.06.2024 о 12 годині 02 хвилини в м. Дніпрі, вул. Запорізьке шосе, 62 К, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , став учасником ДТП, здійснив зіткнення з автомобілем ТOYOTA AVENSIS. Під час спілкування з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водій відмовився на камери: 471029, 471053, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено відмовився. Зафіксовано, що тимчасово документи не вилучалися посвідчення водія не надавав до рук; тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце та час розгляду справи, однак останній від підпису протоколу про адміністративне правопорушення та від підпису у графі про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи відмовився, що зафіксовано на камеру 471029.

Згідно рапорту старшого лейтенанта Департаменту патрульної поліції Валерії Зубко від 30.06.2024, працівниками поліції 30.06.2024 року було отримано виклик ДТП без травмованих за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 62К.

Прибувши на виклик було встановлено заявницю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що перехожий бачив, як її транспортний засіб ТOYOTA AVENSIS д.н.з. НОМЕР_2 вдарив транспортний засіб «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 . Під час спілкування з водієм автомобіля «Daewoo Lanos» заявниця виявила ознаки алкогольного сп`яніння та викликала поліцію.

ТЦ Епіцентр надав відеозапис з оглядових камер паркувального майданчика, де було встановлено, що водій «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 намагався запаркуватись біля автомобіля заявниці, але не дотримався ПДР України та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб.

Під час спілкування з водієм «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , встановленого як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер, або у медичному закладі у встановленому законом порядку, на що водій ОСОБА_1 відмовився на камери: 471053, 471029.

Було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП на водія ОСОБА_1 Водія відсторонено від права керування транспортним засобом, згідно ст. 266 КУпАП. Транспортний засіб «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 припаркований на паркомісці (а.с.4).

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного о 12.35 годин 30.06.2024 лейтенантом поліції Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 , у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Подію зафіксовано на нагрудний відеореєстратор: 471053, 471408, 471029 (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис, який міститься в одному файлі на одному DVD+R диску, долученому до матеріалів справи (а.с.1 об).

Так, наявний на диску відеофайл export-dbkbr містить безперервний запис з двох нагрудних камер працівників поліції № 471029 та № 471053.

На відеозапису з камери № 471029 від 30.06.2024 тривалістю 12:19:35-12:51:14 зафіксовано, як працівник поліції підходять до автомобіля «Daewoo Lanos», припаркованого на паркувальному майданчику біля магазину Епіцентр. За пасажирського сидіння автомобіля вийшла жінка, яка пояснила, що водій її знайомий. Вона тільки що підійшла, сіла до автомобіля і одразу підійшли працівник поліції. Що сталося до цього вона не знає.

На відеозапису видно, як працівник поліції попросив у водія автомобіля водійське посвідчення та реєстраційний талон. Також просив водія заспокоїтись. Далі водій вийшов з автомобіля, поводив себе агресивно, висловлювався із застосуванням нецензурної лексики. Видно, що водій відкрив багажник транспортного засобу, проводиться поверхнева перевірка.

Інша жінка повідомила поліцейських, що вона викликала працівників поліції, оскільки водій «Daewoo Lanos» пошкодив її автомобіль, вийшов з автомобіля з розстебнутою ширінкою, вона злякалась та втекла.

В цей час водій, як встановлено, ОСОБА_1 вказав, що йому 49 років, він третій рік на війні, пішов добровольцем. Пропонував за 400 гривень вирішити питання та забути про все. Вказав, що автомобілі він не бив. Далі сів до свого автомобіля, намагався завести двигун, однак через відсутність ключів, не зміг цього зробити. Вийшовши з автомобіля зазначив, що царапини на автомобілі це зовсім не царапини. Це все видумка.

Потім працівник поліції ОСОБА_4 представилась водію ОСОБА_1 та повідомила, що при спілкуванні з останнім, у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та висунула вимогу пройти огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер або у медичному закладі. Також повідомила, що за відмову від проходження огляду передбачена адміністративна відповідальність водія.

О 12:40:15 годині запису водій ОСОБА_1 вказав, що відмовляється від проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Працівник поліції повідомив водія ОСОБА_1 , що зафіксовано факт ДТП, факт руху його транспортного засобу, факт перебування ОСОБА_1 за кермом, надав для огляду останньому відеозапис ДТП та знову запропонував пройти огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

О 12:43:15 годині водій ОСОБА_1 вказав, що від проходження огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння відмовляється, оскільки його за кремом автомобіля не спіймали, вимоги працівників поліції необґрунтованіь і зараз він кине гранату.

Далі на відеозапису зафіксовано, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали за відмову від проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння за ч.1 ст. 130 КУпАП. Видно, що поліцейськими оформляються матеріали про ДТП з постраждалою жінкою, яка вказала, що бачила, як ОСОБА_1 тримав позаду себе газовий балончик. Також видно, як ОСОБА_1 надав для огляду працівникам поліції посвідчення водія та реєстраційний талон на автомобіль.

На відеозапису з камери № 471053 від 30.06.2024, проведеного у період часу 12:19:39-14:18:10 зафіксовано, як працівник поліції представився та просив водія транспортного засобу заглушити мотор автомобіля і пред`явити посвідчення водія та реєстраційний талон. Також поліцейський просив водія заспокоїтись.

Далі на відеозапису з камери № 471053 зафіксовано ті ж події, що і на камеру №471029, наведені вище.

Отже, зазначені на вказаних відеофайлах фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації спростовують твердження сторони захисту про те, що у працівників поліції не було законних підстав вимагати у ОСОБА_1 пройти огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння, що їх вимога була протиправною, а ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у останнього, є удаваними та не очевидними.

При цьому вказаний відеозапис в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення та підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише оспорює наявність у справі доказів вини останнього.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно вимог ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Як убачається з долученого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, останні повідомили водію ОСОБА_1 про те, що під час спілкування з останній, у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та неодноразово пропонували пройти медичний огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння за місці за допомогою алкотестеру Драгер або у медичному закладі.

На що водій ОСОБА_1 о 12:40:15 годин та о 12:43:15 годин чітко відмовився, при цьому вказавши, що зараз кине в поліцейських гранату.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2024 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення.

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не було виявлено у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, як порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, а виявлені поліцейськими ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота та різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, не підтверджено належними доказами та є удаваними, на переконання апеляційного суду є неспроможними.

Так, вимогами статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з Розділом1 п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу 1 Інструкції вказано, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Як вбачається з матеріалів провадження, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 816211 від 30.06.2024, рапорту інспектора патрульної поліції та відеозапису з нагрудних камер поліцейських, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, передбачені п.3 розділу І Інструкції, а саме: різкий запах запах алкоголю з порожнини рота та різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Будь-якого підтвердження доказами виявлених ознак алкогольного, чи виявлення одночасно у водія усіх ознак алкогольного сп`яніння, передбачених в Інструкції, вимогами чинного законодавства не передбачено. Тому твердження ОСОБА_1 про те, що у нього не було виявлено усіх шести зазначених в Інструкції ознак алкогольного, а виявлені ознаки різкий запах алкоголю з порожнини рота та різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя не відповідають дійсності та не заслуговують на увагу.

До такого ж висновку дійшов апеляційний суд і щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не мали повноважень вимагати від нього пройти медичний огляд, оскільки дії працівникам поліції відповідали наведеним вище вимогам закону, а проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння, у разі виявлення у водія ознак такого сп`яніння, є його обов`язком останнього, за відмову від проходження якого передбачена адміністративна відповідальність.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення, допущені працівниками поліції в частині не здійснення в даному випадку безперервного відеозапису, а натомість наявність фрагментарних записів, апеляційний суд відкидає, як безпідставні, оскільки наданий працівниками поліції файл містить практично одночасний відеозапис з двох нагрудних камер працівників поліції, наявна на цьому записі інформація підтверджується всією сукупністю доказів, досліджених судом під час розгляду даної справи, при цьому на наявному відеозаписі зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння, запропонованого поліцейськими у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовився від проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння на законну вимогу працівників патрульної поліції.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

При цьому, посилання апелянта з цього приводу на певні рішення інших судів є некоректним, оскільки існуюча в Україні система права, зокрема, про адміністративні правопорушення, не передбачає його джерелом, судовий прецедент. Згідно ч.1 ст.36 Закону України Про судоустрій і статус суддів Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Отже рішення апеляційних судів, зокрема й ті, на які посилається апелянт, не створюють правових позицій, які б формували єдність судової практики в Україні.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2024 є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО