Номер провадження: 33/813/1102/24
Головуючий у першій інстанції Гарський О. В.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарці судового засідання - Гасанової Л.Я. кизи, за участю захисника Артьомової Т.К., представника митного органу Іванчикової А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 28.11.2023 року якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Четирень Унгенського району респ. Молдова, громадянки України, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України,

установив

Постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 , визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та на неї накладено стягнення, у виді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 30 676 (тридцять тисяч шістсот сімдесят шість) гривень 97 копійок.

Відповідно до постанови суду, 07.10.2021 року до відділу митного оформлення № 2 митного поста "Одеса-порт" Одеської митниці для митного контролю та митного оформлення декларантом ФОП « ОСОБА_2 » гр. України ОСОБА_2 було подано МД типу «ІМ 40 АА» (далі МД), яка була прийнята та зареєстрована за номером №UA500060/2021/201243.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення декларантом до Одеської митниці були надані: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 08.02.2019 р., паспорт громадянина України НОМЕР_2 від 27.05.2011 р., висновок про якісні характеристики № 262-1/21 від 06.10.2021 р., договір купівлі-продажу б/н від 15.06.2021 р., документ про зняття з обліку транспортного засобу від 15.06.2021 р. № K.5193.3.129.2021.ACZ, заява на зміну режиму б/н від 07.10.2021 р., заява на посвідчення б/н від 07.10.2021.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД №UA500060/2021/201243 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем транспортного засобу марки OPEL; модель ZAFIRA; номер кузова/VIN: НОМЕР_3 є гр. ОСОБА_3 ( НОМЕР_4 , 55-300 KOMORNIKI POLNA 5D), а покупцем та одержувачем є гр. України ОСОБА_1

Відповідно граф 31, 33 МД № UA500060/2021/ 201243 заявлено «Легковий автомобіль, що був у користуванні: марка OPEL; модель ZAFIRA; номер кузова/VIN: НОМЕР_3 ; згідно висновку експерта №262-1/21, країна походження - Німеччина; вага - 1523 кг; календарний рік виготовлення - 2004; модельний рік виготовлення - 2004; тип двигуна - дизельний; робочий об`єм циліндрів - 1995см3; колісна формула - 4х2; загальна кількість місць включаючи водія - 7; тип кузова - універсал; колір - сірий; номер двигуна - нема даних; відповідає екологічним нормам не нижче EURO 2;призначений для використання по дорогах загального користування (для перевезення людей); Торговельна марка: OPEL; Виробник: "Adam Opel Ag Automobilfabrik"; Країна виробництва: DE, код товару УКТЗЕД .

Вартість автомобілю, згідно договору купівлі-продажу від 15.06.2021 склала 7200 Польських Злотих (47716,56 грн).

Митні платежі за транспортний засіб по МД № UA500060/2021/201243 із застосуванням преференції «310» було нараховані та сплачені в розмірі 35826,53 грн.

Після здійснення митного оформлення за МД № UA500060/2021/201243 вищевказаний транспортний засіб було випущено у вільний обіг.

Листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України від 27.01.2023 року №26/26-04/7.10/189 Одеську митницю повідомлено про те, що за результатами опрацювання отриманої відповіді митних органів Республіки Польща від 01.12.2022 № 0201-IGM.541.388.2022.4.JC (вхід. Держмитслужби від 26.12.2022 №26779/11) встановлена невідповідність документів та інформації, які надавались митному органу під час митного контролю та митного оформлення легкового транспортного засобу. Крім того, є посилання на Інтернет - сторінку https://historiapojazdu.gov.pl, за допомогою якої встановлено що ТЗ «OPEL;- модель ZAFIRA;- номер кузова/VIN: НОМЕР_3 » не знято з обліку в Республіці Польща станом на 18.02.2023.

Так, згідно відповіді палати фіскальної адміністрації у Вроцлаві Республіки Польща встановлено, що відповідно ст. 79. пт. 1 Закону Р. Польщі від 20.06.1997 «Закон про дорожній рух», транспортний засіб підлягає зняття з обліку у відповідному органі, який був містом останньої реєстрації транспортного засобу, по заяві його власника. Тобто, даний орган, який знімає з обліку повинні бути ідентичні з назвою органу, який видавав реєстраційний паспорт.

Тобто, транспортний засіб марки «OPEL ZAFIRA» VIN: НОМЕР_3 , не було знято з обліку в уповноваженому органі Р.Польща.

Таким чином, встановлено, що при декларуванні вищезазначеного транспортного засобу для застосування пільгового режиму, преференції у сплаті митних платежів були надані документи, які стали підставою для заявлення у МД № UA500060/2021/ 201243 неправдивих відомостей про зняття з обліку уповноваженим органом у Польщі транспортного засобу марки «OPEL ZAFIRA» VIN: НОМЕР_3 та застосування пільгового режиму, преференції у сплаті митних платежів.

Сума митних платежів, які підлягають обов`язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України вищевказаного транспортного засобу без застосування преференції, відповідно до Листа митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці від 23.01.2023 року №7.10-28.1-02/142 становить 97180,46 грн., тобто різниця в нарахуванні податків становить 61353 грн. 93 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 28.11.2023 року та прийняття нової постанови, якою просить провадження по справі відносно неї закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Доводи скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що матеріалами справи вина ОСОБА_1 не доведена.

Так, апелянт зазначає, що судом, попри звернення ОСОБА_1 із клопотанням про відкладення судового засідання, протокол про адміністративне правопорушення розглянуто без її участі, не надано оцінки тому, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу подавались у пункті пропуску не ОСОБА_1 , а ФОП ОСОБА_2 , документ про зняття з обліку транспортного засобу також надавала інша особа, а відтак ОСОБА_1 не могла знати, що в уповноваженому органі республіки Польща транспортний засіб не знятий з реєстрації.

Крім того зазначає, що лист митної служби республіки Польща щодо не зняття з обліку автотранспортного засобу «OPEL ZAFIRA» VIN: НОМЕР_3 Держмитслужбою України отримано 26.12.2022 року, а стягнення на ОСОБА_1 накладено 28.11.2023 року, тобто більше ніж через 6 місяців після виявлення правопорушення.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, в якій апелянт зазначає, що участі в судовому засіданні суду першої інстанції не приймала, 05.12.2023 року отримала копію оскаржуваної постанови, 15.12.2023 року звернулась із апеляційною скаргою, однак отримала постанову суду апеляційної інстанції, з якої дізналась, що апеляційна скарга була повернута з підстав її невідповідності. Згодом ОСОБА_1 вдруге звернулась із апеляційною скаргою разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від визнано вмотивованим та було задоволено в судовому засіданні та продовжений судовий розгляд.

В суді апеляційної інстанції захисник Артьомова Т.К. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити. В подальшому, подала клопотання про проведення апеляційного розгляду за її відсутності.

ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник Одеської Митниці Іванчикова А.Ю. просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги та, в подальшому, подала клопотання про проведення апеляційного розгляду за її відсутності.

Перевіривши матеріали справи, а також врахувавши додаткові матеріали, надані апелянтом, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 485 Митного кодексу України відповідальність настає за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом. Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, про що також вказано в апеляційній скарзі представника митниці.

Відповідно до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Під час судового розгляду встановлено, що 07.10.2021 року до відділу митного оформлення № 2 митного поста "Одеса-порт" Одеської митниці для митного контролю та митного оформлення декларантом ФОП « ОСОБА_2 » гр. України ОСОБА_2 було подано МД типу «ІМ 40 АА» (далі МД), яка була прийнята та зареєстрована за номером №UA500060/2021/201243.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення декларантом до Одеської митниці були надані: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 08.02.2019 р., паспорт громадянина України НОМЕР_2 від 27.05.2011 р., висновок про якісні характеристики № 262-1/21 від 06.10.2021 р., договір купівлі-продажу б/н від 15.06.2021 р., документ про зняття з обліку транспортного засобу від 15.06.2021 р. № K.5193.3.129.2021.ACZ, заява на зміну режиму б/н від 07.10.2021 р., заява на посвідчення б/н від 07.10.2021.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД №UA500060/2021/201243 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем транспортного засобу марки OPEL; модель ZAFIRA; номер кузова/VIN: НОМЕР_3 є гр. ОСОБА_3 ( НОМЕР_4 , 55-300 KOMORNIKI POLNA 5D), а покупцем та одержувачем є гр. України ОСОБА_1

Відповідно граф 31, 33 МД № UA500060/2021/ 201243 заявлено «Легковий автомобіль, що був у користуванні: марка OPEL; модель ZAFIRA; номер кузова/VIN: НОМЕР_3 ; згідно висновку експерта №262-1/21, країна походження - Німеччина; вага - 1523 кг; календарний рік виготовлення - 2004; модельний рік виготовлення - 2004; тип двигуна - дизельний; робочий об`єм циліндрів - 1995см3; колісна формула - 4х2; загальна кількість місць включаючи водія - 7; тип кузова - універсал; колір - сірий; номер двигуна - нема даних; відповідає екологічним нормам не нижче EURO 2;призначений для використання по дорогах загального користування (для перевезення людей); Торговельна марка: OPEL; Виробник: "Adam Opel Ag Automobilfabrik"; Країна виробництва: DE, код товару УКТЗЕД .

Вартість автомобілю, згідно договору купівлі-продажу від 15.06.2021 склала 7200 Польських Злотих (47716,56 грн).

Митні платежі за транспортний засіб по МД № UA500060/2021/201243 із застосуванням преференції «310» було нараховані та сплачені в розмірі 35826,53 грн.

Після здійснення митного оформлення за МД № UA500060/2021/201243 вищевказаний транспортний засіб було випущено у вільний обіг.

Листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України від 27.01.2023 року №26/26-04/7.10/189 Одеську митницю повідомлено про те, що за результатами опрацювання отриманої відповіді митних органів Республіки Польща від 01.12.2022 № 0201-IGM.541.388.2022.4.JC (вхід. Держмитслужби від 26.12.2022 №26779/11) встановлена невідповідність документів та інформації, які надавались митному органу під час митного контролю та митного оформлення легкового транспортного засобу. Крім того, є посилання на Інтернет - сторінку https://historiapojazdu.gov.pl, за допомогою якої встановлено що ТЗ «OPEL;- модель ZAFIRA;- номер кузова/VIN: НОМЕР_3 » не знято з обліку в Республіці Польща станом на 18.02.2023.

Так, згідно відповіді палати фіскальної адміністрації у Вроцлаві Республіки Польща встановлено, що відповідно ст. 79. пт. 1 Закону Р. Польщі від 20.06.1997 «Закон про дорожній рух», транспортний засіб підлягає зняття з обліку у відповідному органі, який був містом останньої реєстрації транспортного засобу, по заяві його власника. Тобто, даний орган, який знімає з обліку повинні бути ідентичні з назвою органу, який видавав реєстраційний паспорт.

Тобто, транспортний засіб марки «OPEL ZAFIRA» VIN: НОМЕР_3 , не було знято з обліку в уповноваженому органі ОСОБА_4 .

Таким чином, встановлено, що при декларуванні вищезазначеного транспортного засобу для застосування пільгового режиму, преференції у сплаті митних платежів були надані документи, які стали підставою для заявлення у МД № UA500060/2021/ 201243 неправдивих відомостей про зняття з обліку уповноваженим органом у Польщі транспортного засобу марки «OPEL ZAFIRA» VIN: НОМЕР_3 та застосування пільгового режиму, преференції у сплаті митних платежів.

Сума митних платежів, які підлягають обов`язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України вищевказаного транспортного засобу без застосування преференції, відповідно до Листа митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці від 23.01.2023 року №7.10-28.1-02/142 становить 97180,46 грн., тобто різниця в нарахуванні податків становить 61353 грн. 93 коп.

Відповідно до «Інструкції про порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документу» затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 №651 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 року за №1372/21684) декларант зобов`язаний заявити точні відомості про товар у митній декларації. Тобто, декларант зобов`язаний заявити відомості про товари, які мають містити достатній перелік інформації для їх розпізнання та однозначного віднесення до коду згідно з УКТЗЕД у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення, згідно з основними правилами інтерпретації УКТЗЕД.

Отже, судом 1-ої інстанції встановлено, що при декларуванні вищезазначеного транспортного засобу ФОП « ОСОБА_2 », яка діяла від імені гр. України ОСОБА_1 , для здійснення митного оформлення були надані документи, які стали підставою для заявлення у МД № UA500060/2021/201243 неправдивих відомостей про зняття з обліку уповноваженим органом у Польщі транспортного засобу марки «OPEL ZAFIRA» VIN: НОМЕР_3 та застосування пільгового режиму, преференції у сплаті митних платежів.

Таким чином, гр. України ОСОБА_1 при поданні до Одеської митниці митної декларації вчинені дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, що спричинило недобори митних платежів у сумі 61353,93 грн., чим скоєно порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Обставини вчинення правопорушення підтверджуються зібраними в порядку ст. 495 МК доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил № 0306/50000/23 від 26.02.2023 року; доповідною запискою; копією листа Держмитслужби; копією листа від ОСОБА_5 ; витягом з державної бази Польщі; МД № UA500060/2021/201243; документами митного оформлення; листом щодо розрахунків платежів; витягом з сайту ОСОБА_4 щодо стану транспортного засобу, які є належними та допустимими.

Апеляційний суд вважає неспроможними доводи апеляційної скарги про те, що суд 1-ої інстанції в порушення права на захист, розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За приписами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що в судові засідання призначені на 26.10.2023 року, 21.11.2023 року, 28.11.2023 р., ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином (а.с. 51,52,54,56), та в усі судові засідання подавала заяви про відкладення судового розгляду.

На підставі вказаних обставин, вислухавши думку представника митниці, суд 1-ої інстанції прийшов висновку про можливість продовження розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що судом не забезпечена участь ОСОБА_1 при розгляді справи, однак враховує, що право на захист ОСОБА_1 дотримано шляхом перевірки постанови суду в апеляційному порядку та забезпечення її участі в апеляційному суді, однак вона клопотала перед апеляційним судом про розгляд справи за її відсутності. Проте, під час розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 не надала жодного доказу на спростування змісту протоколу про адміністративне правопорушення та висновків суду першої інстанції.

Також, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про наявність в провадженні суду матеріалів справи про притягнення її до адміністративної відповідальності, та вона свідомо не використала своє право на особисту участь при розгляді справи.

З метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи встановлений законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків є правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Апеляційним судом при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, оскільки особисто не подавала до митного органу декларацію, а також їй не було відомо про те, що декларований транспортний засіб не був знятий з обліку в уповноваженому органі Республіки Польща, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.

Пунктом 8 частини 1 статті 4 Митного кодексу України визначено, що декларантом є особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування. Згідно з частиною 1 статті 257 Кодексу, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини 8 статті 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частиною 1 статті 266 Митного кодексу України встановлено, що декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Кодексом, надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, у випадках, визначених Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X Кодексу.

Таким чином, саме ОСОБА_1 повинна нести відповідальність за порушення митних правил.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що днем виявлення правопорушення є саме день надходження відповіді митних органів Республіки Польща від 01.12.2022 року до Державної митної служби України - 26.12.2022 року, тому на момент надходження матеріалів до суду спливли строки притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційним судом встановлено наступне.

Згідно з частиною першою статті 466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Таким чином, процесуальні строки накладення адміністративного стягнення обчисляються з моменту виявлення правопорушення (цей момент може співпадати з моментом складання протоколу про порушення митних правил, а також відраховуватись з моменту встановлення ознак правопорушення).

За вимогами ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, Листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України від 27.01.2023 року №26/26-04/7.10/189 Одеську митницю повідомлено про те, що за результатами опрацювання отриманої відповіді митних органів Республіки Польща від 01.12.2022 № 0201-IGM.541.388.2022.4.JC (вхід. Держмитслужби від 26.12.2022 №26779/11) встановлена невідповідність документів та інформації, які надавались митному органу під час митного контролю та митного оформлення легкового транспортного засобу.

Відповідь митних органів Республіки Польща надійшла до Державної митної служби України 26.12.2022 року (а.с. 12).

Матеріали справи надійшли до Малиновського районного суду м. Одеси - 25.05.2023 року та розподілені в провадження судді Гарського О.В. (а.с. 50).

Таким чином, строк накладення стягнення повинен обчислюватись з 26.12.2022 року та матеріали надійшли до суду 1-ої інстанції - 25.05.2023 року, тобто на момент надходження матеріалів до суду не сплив.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).

Важливе значення для перегляду судового рішення в порядку апеляційного провадження мають форма і зміст апеляційної скарги. Значною мірою від того, які доводи і мотиви викладені у скарзі та які вимоги висуваються скаржником, залежать наслідки апеляційного провадження.

Натомість, в частині доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не мала умислу на зазначення неправдивих відомостей при декларуванні транспортного засобу, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на те, що саме декларант несе відповідальність за заявлення відомостей в митній декларації.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи, суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини викладені у протоколі про порушення митних правил, дав цим обставинам належну оцінку, вислухав всі аргументи сторін та, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, дійшов правильного висновку про те, що митним органом надано доказів, що в діях останньої міститься склад вказаного правопорушення, а загальні посилання скаржника на ухвалення судового рішення всупереч вимогам норм статей 245 КУпАП та 486 МК України не спростовують цих правильних висновків суду.

Стягнення накладено в мінімальних межах санкції ст. 485 МК України, тому підстави вважати його несправедливим, у апеляційного суду відсутні.

У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 293, 294 КУпАП, ст. 486 МК України, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 28.11.2023 року якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець