Справа № 749/1091/24
Номер провадження 3/749/667/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" серпня 2024 р. Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Чигвінцева М.С.

за участю секретаря Мирошниченко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сновську матеріали, які надійшли від ВП №2 (м.Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м.Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області Пильником Сергієм Миколайовичем було складено протокол серії ААД №472571 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП.

Так, згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що він 20.07.2024 року о 16 годині 00 хвилин в Чернігівській області Корюківський район на автодорозі під`їзна дорога с.м.т. Березна, 3 кілометр (між селами В.Щимель - Кучинівка) керував мотоциклом Honda CBR 400 R, реєстраційний номер НОМЕР_1 та не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, з`їхав в кювет та перекинувся. В результаті ДТП мотоцикл зазнав механічних пошкоджень. Чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху.

Ці дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП якою передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно зі ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі Юніон Аліментаріа проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 суд враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення, однак до суду не прибув, клопотань та заяв не направив.

Суд дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Статтею 9 КУпАП визначено поняття адміністративного правопорушення, а саме адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За змістом пункту 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Як вбачається з пункту 1.10 ПДР дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до п. п. 2 п. 2 Правил ведення обліку дорожньо-транспортних пригод, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 2019 р. № 424, матеріальні збитки - втрати, яких юридична та/або фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням її майна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати, які особа здійснила або повинна здійснити для відновлення свого порушеного права на безперешкодне користування майном. Розмір матеріальних збитків та механізм їх відшкодування визначаються в порядку, визначеному законодавством.

Як вбачається зі схеми ДТП ОСОБА_1 пошкодив лише свій мотоцикл, жодних інших наслідків не наступило.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як обов`язкової ознаки складу, вимагає настання матеріальних наслідків, яких у даній справі немає, оскільки порушник Правил дорожнього руху завдав шкоду лише собі, інших учасників дорожнього руху не було.

Відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони правопорушення, свідчить про відсутність складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Аналогічних висновків дійшов Чернігівський апеляційний суд у постанові від 12.10.2022 р. у справі № 739/856/22.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Підстави для вирішення питання про стягнення судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 9, 124, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 280, Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення -закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.С. Чигвінцев