Справа № 761/6938/24
Провадження № 3/761/2093/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Голуб О.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм у ТОВ «М.Т.К.», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 10 лютого 2024 року приблизно о 19 год. 11 хв. в м. Києві по вул. Бакинській, керував транспортним засобом «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, яка не відповідає обстановці, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із відсутністю події складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснив, що, 10.02.2024 приблизно о 19 год. він разом із дружиною повертався пішки додому. Біля будинку, де вони мешкають по АДРЕСА_1 був припаркований їх автомобіль, до якого вони підійшли, у зв`язку із необхідністю взяти особисті речі та оглянути автомобіль на наявність механічних пошкоджень, виникнення яких не виключалося, оскільки із сусідами часто виникають конфлікти щодо паркувальних місць. У той момент, як він відчинив автомобіль, одразу під`їхав автомобіль патрульної поліції та працівники поліції пред`явили йому необґрунтовані претензії щодо керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а також запитали про причини надходження на нього скарг від людей. Працівники поліції вели себе зухвало. На вимогу працівників поліції він надав документи, які вони в нього забрали та видали тимчасове посвідчення. Зауважив, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, він не керував транспортним засобом, протокол про вчинення адміністративного правопорушення складений з численними порушеннями, про що ним зазначено в письмових поясненнях.

Захисник ОСОБА_2 просила суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із відсутністю події складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що не доведено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , протокол містить суперечності щодо часу вчинення інкримінованого правопорушення, ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння, належним чином не зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За клопотанням захисника судом допитано свідка ОСОБА_3 , яка дала пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_1 , яка також заперечувала, як факт вживання алкогольних напоїв, так і факт керування транспортним засобом 10 лютого 2024 року приблизно о 19 год. 00 хв.

Не дивлячись на невизнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП самим ОСОБА_1 , заперечення ним факту вживання алкогольних напоїв, факту керування автомобілем та факту відмови ним від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, суд дійшов висновку, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, наступними дослідженими доказами.

Так, даними, переглянутих в судовому засіданні відеозаписів (VID_618, video_2024-03-26_14-58-02, video_2024-03-26_14-58-08 video_2024-03-26_14-58-12, Відео ОСОБА_5 1, Відео ОСОБА_5 2, Відео ОСОБА_5 3, що містяться на диску «Axent DVD+R»; export-32mlv, що містяться на диску «Axent DVD+R» та export-edaqy, що містяться на диску «Axent DVD+R боді кам.») в судовому засіданні, зафіксовано, як ОСОБА_3 зазначає про те, що її чоловік перепаркувував автомобіль, з метою запобігання падіння на нього бурульок. Сам ОСОБА_1 також підтверджує цей факт. Зокрема, він повідомляє працівникам поліції, що вважає не є керуванням транспортним засобом, якщо він проїхав відстань не більше 5 метрів. Також на вказаних відеозаписах зафіксована поведінка як ОСОБА_1 так і свідка ОСОБА_3 , при спілкуванні з працівниками поліції, з якої очевидно вбачається наявність у них у обох ознак алкогольного сп`яніння, а саме нечітка мова, нестійка хода, поведінка, яка не відповідає обстановці, тощо. Крім того, зафіксовано, як працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, як за допомогою приладу Драгер так і в установленому законом порядку. На що він відмовлявся, мотивами відмови наводив те, що не вважає керування транспортним засобом проїзд відстані до 5 метрів.

Отже, дані переглянутого відеозапису, є об`єктивними даними, які підтверджують як факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , наявність у нього ознак сп`яніння, так і його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Крім того, зазначені обставини підтверджуються пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , згідно із якими, кожен з ним повідомив, що в складі екіпажу патрульної поліції, отримали виклик про ДТП на АДРЕСА_2 та, зв`язавшись із заявником, останній повідомив, що відбувся конфлікт, а не ДТП, зазначивши про те, що водій з яким виник конфлікт перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Прибувши на місце, за адресою: АДРЕСА_2 , спочатку не побачили автомобіль та водія щодо якого надійшло повідомлення, а пізніше помітили авто у дворі будинку, яке рухалось та зупинили його. Водій, який представився ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, не чітка вимова, поведінка, яка не відповідає обстановці, а тому останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій відмовився, у зв`язку із чим, було складено протокол відносно ОСОБА_1 . У подальшому сам заявник приїхав та надав пояснення. Свідки повідомили, що у зв`язку із тим, що був кінець робочого дня, боді-камера була розряджена. У подальшому інший екіпаж патрульної поліції прибув з боді-камерами для забезпечення фіксації.

Також винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , підтверджується письмовими матеріалами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 729102 від 10.02.2024, дані рапорту інспектора взводу № 2 роти №2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4., даними письмових пояснень ОСОБА_6 .

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , які повністю спростовуються об`єктивними даними, що містяться на у відеозаписах переглянутих у судовому засіданні.

Оцінює пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , як неправдиві, та такі, що спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Доводи захисту, щодо неналежної фіксації подій, в частині того, що наявні відеозаписи з особистих мобільних телефонів працівників поліції, у даному випадку суд грубим порушенням не вважає, оскільки пояснення працівників патрульної поліції, щодо того, що боді-камери були розрядженими, суд вважає правдивими, а тому, працівниками патрульної поліції були вжиті вичерпні заходи задля забезпечення безперервності фіксації подій.

Отже, судом встановлено, що на спец лінію «102» надійшов виклик щодо дтп, в ході відпрацювання виклику, працівниками патрульної поліції було здійснено дзвінок заявнику, який повідомив про те, що на справді відбувся конфлік, а особа з якою відбувся конфлікт - водій, який перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Після прибуття працівників на місце виклику ними було виявлено водія ОСОБА_1 , який здійснював рух на автомобілі «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 та після зупинки вказаного автомобіля у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Переглянувши відеозаписи долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, суд не вважає висновки працівників патрульної поліції щодо наявності ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 безпідставними або надуманими, а тому, відсутні підстави вважати, що вимоги поліцейських, щодо проходження огляду на стан сп`яніння є незаконними.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 хоча і не зафіксований на відеозаписі, разом із тим, вказане повністю підтверджується дослідженими відеозаписами, зокрема, тим, що ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 постійно стверджували та повторювали про те, що вони препаркували автомобіль, та проїхали лише декілька метрів, що не вважали керуванням транспортним засобом.

Так, на відеозаписі зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння лише за допомогою приладу «Драгер», однак, водій своїми діями очевидно показав своє небажання цивілізовано спілкуватись із працівниками правоохоронних органів, до нього було застосовано спецзасіб «кайданки», що у будь-якому разі, в очах стороннього та незацікавленого спостерігача, буде визнано навіть не як пряма відмова від виконання законних вимог поліцейського, а як супротив виконанню такої вимоги, незалежно від її характеру.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже відмова водія від проходження відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнути останнього до адміністративної відповідальності в межах санкції, передбаченої вказаною статтею.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, ст. ст. 23, 33, 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави без конфіскації транспортного засобу.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Шевченківський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя