Справа № 354/1499/24
Провадження № 3/354/1236/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., з участю секретаря судового засідання Крицкалюк Я.М., представника Державної прикордоннорї служби України Лис Н.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків Суду не надано,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2024 приблизно о 17 год 15 хв був виявлений на залізничному вокзалі населеного пункту Татарів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області ОСОБА_1 , який вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону, шляхом прибуття з м. Дніпро в населений пункт Татарів, з метою подальшого незаконного перетину державного кордону в складі групи осіб спільно з гр. ОСОБА_2 з України в Румунію поза пунктом пропуску на напрямку 413 прикордонного знаку, чим порушив вимоги статтей 9, 12 Закону України «Про державний кордон України».

У судовому засіданні представник уповноваженої особи Державної прикордонної служби України ОСОБА_3 зазначив, що працівники Державної прикордонної служби України здійснюють свої повноваження у відповідності до Конституції України та Законів України "Про Державну прикордонну службу України" та «Про державний кордон України». У зв`язку із воєнним станом в Україні, охорона державного кордону є значно посилена та здійснюється також з участю поліції та представників ТЦК. За результатами аналізу даних було встанонвлено, що велика кількість чоловіків призовного віку нелегально перетнула державний кордон у лінії, що межує з Румунією, прибувши саме на станції населених пунктів Татарова, Ворохти та Вороненки. Відповідно, працівники Прикордонної служби України спільно із працівниками правоохоронних органів систематично здійснюють перевірку осіб, які прибувають на вказані станції. Відносно вказаного громадянина за результатами проведення фільтраційно-перевірочних заходів було з`ясовано, що він мав намір перетнути державний кордон поза встановленими пунктами пропуску.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час судових засідань, в тому числі отриманням повістки особисто та розміщенням судової повістки на сайті судової влади України, не з`явився. Своїм правом на подачу суду письмових пояснень, заперечень не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

У зв`язку із відсутністю підтверджуючих доказів про поважність неявки до суду, а також зважаючи на обмеженість строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, Суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності ОСОБА_1 на основі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши їх у своїй сукупності, приходжу до такого висновку.

Статтею 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про Державний кордон України" захист державного кордону України є невід`ємною частиною загальнодержавної системи забезпечення національної безпеки і полягає у скоординованій діяльності військових формувань та правоохоронних органів держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом. Ця діяльність провадиться в межах наданих їм повноважень шляхом вжиття комплексу політичних, організаційно-правових, дипломатичних, економічних, військових, прикордонних, імміграційних, розвідувальних, контррозвідувальних, оперативно-розшукових, природоохоронних, санітарно-карантинних, екологічних, технічних та інших заходів.

Координація діяльності із захисту державного кордону України утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів здійснюється:

у мирний час, а також поза ділянками державного кордону України, на яких відповідно до цього Закону здійснюється прикриття державного кордону України, - Державною прикордонною службою України;

у межах ділянок державного кордону України в районах ведення воєнних (бойових) дій, визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України, - відповідним військовим командуванням;

у межах ділянок державного кордону України, на яких відповідно до цього Закону здійснюється прикриття державного кордону України, - органом військового управління Збройних Сил України.

Охорона державного кордону України є невід`ємною складовою загальнодержавної системи захисту державного кордону і полягає у здійсненні Державною прикордонною службою України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах, а в підводному та повітряному просторі - Збройними Силами України спільно з Державною прикордонною службою України, відповідно до наданих їм повноважень заходів з метою забезпечення недоторканності державного кордону України.

Згідно з частиною восьмою статті 19 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, постановами державного виконавця; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, а під час дії воєнного або надзвичайного стану - на блокпостах чи контрольних постах осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних та уповноважених законом державних органів, у тому числі доручень митних органів щодо інформування митних органів про факт наміру перетинання державного кордону України особами, стосовно яких митними органами було виявлено порушення митних правил.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, зокрема даними, які містять протокол про адмінправопорушення серії ЗхРУ №249444 від 28.05.2024, пояснення старшого лейтенанта начальника групи організації адміністративного провадження ВАЮД штабу ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Разом з тим, дії ОСОБА_1 потрібно перекваліфікувати з ч. 2 ст. 204-1 КпАП України на ч. 1 ст. 204-1 КпАП України, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що останній вказане правопорушення здійснював групою осіб. Крім того, така зміна не погіршує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, Суд згідно з вимогами статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про його особу, яка притягається до адмінвідповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, Судом не встановлено.

Враховуючи викладене, Суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Положеннями статті 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у статті 5 вказаного Закону.

У ході судового розгляду не встановлено, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, керуючись статтями ст.204-1, 283-285 КУпАП, пунктом 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень 00 копійок з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено 21.08.2024.

Суддя: М. В. Остап`юк