ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 672/218/24

Провадження № 33/4820/526/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Гаджука В.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Городоцького районного суду Хмельницької області від 04 липня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, утриманців не має, з середньою освітою, працює на СТО у АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з нього на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

За постановою суду, 20 лютого 2024 року о 08 год 18 хв на вул. Затишній (Некрасова), поблизу будинку №12, у м. Городку, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову Городоцького районного суду від 04 липня 2024 року скасувати та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Уважав, що постанова судді місцевого суду є необґрунтованою через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Стверджував, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсності, оскільки не повною мірою було встановлено і перевірено всі обставини справи.

Зауважував, що матеріали справи не містять доказів факту керування ним вказаним автомобілем, оскільки автомобіль був припаркований на узбіччі дороги та тривалий час знаходився в нерухомому стані. За таких обставин подальші дії працівників поліції свідчать про недотримання критеріїв доказового забезпечення, а наявні докази у справі є незаконними і недопустимими.

Уважав, що оскаржувана постанова суду ґрунтується винятково на припущеннях, оскільки з відеозапису вбачається відсутність у нього зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння, тому матеріали справи вказують на відсутність в його діях події та складу інкримінованого правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Гаджука В.О. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджена зібраними у справі та дослідженими доказами, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №255682 від 20 лютого 2024 року, складеного щодо ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого слідує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6310, при цьому в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, різкий запах з порожнини рота, тремтіння кінцівок пальців рук;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 направлявся 20.02.2024 до КНП Городоцька ШБЛ з виявленими ознаками сп`яніння: почервоніння обличчя, різкий запах з порожнини рота, тремтіння кінцівок пальців рук та відмовився від проведення огляду;

- матеріалами відеозапису, безпосередньо дослідженого в апеляційному суді, на якому зафіксовано як працівники поліції підійшли до автомобіля, який зупинився, запитали водія, чому він не пристебнутий паском безпеки, на що водій відповів, що їх немає. На запитання поліцейського у водія «Куди їдемо?», ОСОБА_1 відповів «На роботу». При спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував, що керував даним транспортним засобом. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі відмовився.

Дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При перегляді справи про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного вищенаведеною Інструкцією, згідно якої огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як видно з матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали всі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував транспортним засобом.

З відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 фактично визнав, що керував транспортним засобом і відмовився на вимогу працівників поліції від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я.

З огляду на викладене, проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Необґрунтованими є твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а відповідно не вчиняв правопорушення.

Такі доводи спростовуються відеозаписом з місця події, який долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема, доводи про те, що автомобіль не рухався і це підтверджується наявністю на капоті автомобіля снігу є неаргументованими та спростовані судом першої інстанції, оскільки факт того, що сніг на капоті розтає в результаті роботи двигуна, однак з урахуванням невеликої відстані від місця зупинки до місця проживання ОСОБА_1 стає зрозуміло, що він не встиг розтанути. До того ж, на лобовому склі чітко видно сліди танення снігу та роботи двірників.

Невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненому правопорушенні є його намаганням ухилитися від відповідальності за вчинені дії, бо його винуватість повністю доведена і підтверджена наявними та дослідженими як судом першої, так і апеляційної інстанції доказами.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови, не встановлено.

Обставини, які б виключали провадження у справі відповідно до ст.247 КУпАП, відсутні.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Доводи апеляційної скарги спростовані зібраними та дослідженими доказами у справі, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку. Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП ураховано характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Городоцького районного суду Хмельницької області від 04 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак