Справа № 496/270/24
Провадження № 3/496/454/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

29 липня 2024 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М.,

за участі: секретаря Рогачко О.С.,

з участі ОСОБА_1 , представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Стаханової М.Д.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

14.12.2023 року о 13:35 годині гр. ОСОБА_1 в с. Нерубайське, СТ Вітамін 1-ша лінія 57, Одеського району, Одеської області, керував т/з ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законному порядку відмовився під відеозапис. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР України, відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти складеного протоколу та підтримав наданні ним письмові пояснення, відповідно до яких - 14.12.2023 року у 12 год. 00 хв. було рейдерське захоплення на будинок АДРЕСА_2 власниця якого є матерію друга ОСОБА_1 , якій попросив його прийти до їх будинку. Коли він прийшов до будинку, то побачив близько 10 чоловіків, спортивної статури, які вчиняли протиправні дії відносно жінки (Дабіже -Петренко). Він злякався, тому одразу викликав поліцію, подзвонив за номером 102, та повідомив про цій напад. Коли приїхала поліція, то поспілкувавшись з нападниками, не затримала їх, а навпаки залишили місце події. На теперішній час власниця Дабіже -Петренко будинку АДРЕСА_2 звернулась з скаргою до районного суду на бездіяльність слідчого.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 зазначив, що його друг попросив перегнати автомобіль, щоб його ніхто в бійці не пошкодив.

В той день - у 13 год 35 хв. в с. Нерубальске, після спілкування з нападниками, до нього підійшли працівники поліції, коли він стояв на обочині дороги, не представившись, не пояснивши, які підстави, почали перевіряти його документи, потім почали штучно виявляти правопорушення з його боку та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння.

В порушення Закону України «Про Національну поліцію», його не було зупинено під час керування транспортним засобом внаслідок порушення ПДР України та не було зупинено на блок посту. Таким чином, поліцейський не проінформовав про причини такої зупинки. Відеозапис, що долучено до протоколу взагалі не містить підтвердження керування транспортним засобом та не містить інформації про технічний засіб, на який проведено фіксацію. Фіксація події проведена неналежними засобами, а саме телефоном. З відеозапису вбачається, що працівник поліції лише усно пропонував пройти огляд на стан сп`яніння, тільки на прилад «DRAGER». Так, поліцейським не було вручено йому письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров?я. Крім того, в зазначеному протоколі серії ААД №194001 від 14.12.2023 року зазначений тільки один свідок ОСОБА_2 , якій є зацікавленою особою, а саме один із нападників на власницю будинку АДРЕСА_2 . Немає доказів вилучення транспортного засобу у нього. Вважає, що протокол складено з метою підвищення показників діяльності. До заперечень надав копію скарги на бездіяльність слідчого.

Для підтвердження своїх заперечень, просив викликати в судове засідання свідка ОСОБА_2 для надання пояснень.

Представник ОСОБА_1 адвокат Стаханова М.Д. у судовому засіданні підтримала заперечення ОСОБА_1 проти складеного протоколу та зазначила, що ОСОБА_1 вину не визнає. Вважає, що особою відповідальною за складання протоколу, порушено процедуру складання протоколу. Співробітники поліції не встановили, що ОСОБА_1 був за кермом. ОСОБА_1 приїхав за дзвінком свого знайомого, оскільки в будинку матері останнього відбулось рейдерське захоплення, та саме ОСОБА_1 самостійно викликав поліцію. Відео фіксація відбулась на камеру походження якої невідоме, повинна бути спеціальна техніка для фіксації. Поліція встановила, що були ознаки сп`яніння, однак це не підтверджено. ОСОБА_1 не було роз`яснено права щодо звернення до медичного закладу, тому він не знав наслідків відмови. Згідно ст. 266 КУПАП повинно бути два свідка, при цьому лише один свідок залучений. ОСОБА_1 фактично потрапив в скандал, він просто стояв на узбіччі, тому просить закрити провадження на підставі ст. 247 КУПАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про дату та час судового засідання, сповіщався шляхом направлення судової повістки на адресу, вказану в поясненнях, однак конверт повернувся до суду без вручення адресату.

Дослідивши матеріали справи, пояснення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п.2.9а Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами п. п. 4, 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому, відповідно Інструкції, для поліцейського достатньо мати підстави вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, при цьому Інстуркція не вимагає виявляти декілька або всі ознаки алкогольного сп`яніння, що визначенні Інструкцією.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

До протоколу додано відеозапис, на якому зафіксовано подію, на підставі якої складено протокол серії ААД № 194001 від 14.12.2023 р., а саме гр. ОСОБА_1 підтверджує свою особу, на питання поліцейського щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, повідомляє, що дійсно керував транспортним засобом (25 секунда запису). Співробітником поліції установлено та повідомлено особі ознаки сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота та почервоніння обличчя, внаслідок чого запропоновано пройти на місці події огляд на стан сп`яніння за допомоги приладу «ДРАГЕР». Після відмови ОСОБА_1 проходити тест на місці події, йому було запропоновано проїхати до медичного закладу, однак останній також відмовився. ОСОБА_1 було роз`яснено, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На відеозаписі відображено час, дату та місце проведення запису, яке співпадає з часом, датою та місцем, що визначено в протоколі. Суд, вважає відеозапис належним доказом.

До протоколу, також надано пояснення свідка ОСОБА_2 , який зазначив, що був свідком того, як ОСОБА_1 вживав алкоголь та керував авто. Внаслідок чого звернувся до співробітників поліції. Далі за його участі було складено протокол про адміністративне правопорушення, щодо відмови водія ОСОБА_1 проходити огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Слід зазначити, що у разі проведення відео фіксації, працівники поліції можуть взагалі не залучати свідків, тому зауваження ОСОБА_1 про те, що залучено лише одного свідка, не вказують на порушення вимог ст. 266 КУпАП щодо фіксації події.

Ознайомившись із протоколом серії ААД № 194001 від 14.12.2023 р., судом встановлено, що ОСОБА_1 проставив підпис в графі «щодо ознайомлення з датою, часом, місцем слухання справи та йому роз`яснено права та обов`язки ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП».

Також, в протоколі зазначено про те, що в порядку ст. 266 КУпАП, водія було відсторонено від керування транспортним засобом, з переданням права керування гр. ОСОБА_3 посвідчення водія НОМЕР_3 .

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 251 КУпАП.

Таким чином, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доказана матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 194001 від 14.12.2023 р., актом огляду на стан сп`яніння, яким встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, поясненнями ОСОБА_2 , відповідно яких він повідомив, що бачив як ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом, та в його присутності ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. Відеозаписом, відповідно якого, ОСОБА_1 підтвердив, що керував автомобілем, проходити огляд на стан сп`яніння відмовився, однак заперечував вживання алкоголю. Від письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, а також враховуючи те, що водій ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 26.10.2023 р., суд вважає, за необхідне застосувати до правопорушника стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на якого накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у скоєні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення 15 денного строку, передбаченого для сплати штрафу, надсилається правопорушником до суду, який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у 15 денний строк, з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений 13 серпня 2024 року, з урахуванням навантаження складу суду.

Суддя В.М. Буран