ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 Справа №607/115/24 Провадження №3/607/56/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Базан Л.Т., участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Парубія М.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №502825 від 23.12.2024, ОСОБА_1 23 грудня 2023 року о 17 год. 05хв. в м. Тернополі на вул. Лучаківського, 15, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Carizma», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки тз із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510 OIML» прилад ARMF-0310 (повірка дійсна до 02.11.2024) та проведення такого огляду в КНП ТОМЦСНЗ ТОР, категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про день та час розгляду справи.

Представник особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Парубій М.М. в судовому засіданні підтримав подані ним заперечення на протокол про адміністративне правопорушення та клопотання про закриття провадження у справі, додатково пояснивши, що ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнає, оскільки не керував транспортним засобом 23.12.2023 близько 17.00 год. в м.Тернопіль по вул. Лучаківського, 15 за описаних в протоколі обставин з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Крім цього, вказав, що за кермом даного автомобіля в цей час перебував далекий родич ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який разом із сином ОСОБА_1 ОСОБА_3 , до моменту приїзду працівників поліції перебували у приміщенні квартири АДРЕСА_2 . Під час того, як ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у приміщенні квартири, в автомобілі залишився відпочивати ОСОБА_1 . У адміністративних матеріалах відсутні докази того, що автомобіль здійснював рух за описаних у протоколі обставин, а ОСОБА_1 виконував функції водія. Не зафіксовані вказані обставини і на відеозаписі з нагрудних відеокамер працівників поліції. Просив провадження у адміністративній справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що є родичем ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем ЗСУ, з яким підтримує тісні стосунки. 23.12.2023 в м. Тернопіль в службове відрядження приїхав ОСОБА_7 , який попросив зупинитись у нього, на що він погодився. Зустрівшись цього дня в обідню пору із ОСОБА_8 , останній повідомив, що йому потрібно заїхати до квартири колишньої дружини по АДРЕСА_3 , та забрати свої особисті речі, тому зателефонував синові Вадиму, якого попросив під`їхав на автомобілі та забрав їх, а тоді поїхати на бульв. Просвіти. Так, близько 17.00 год. ОСОБА_9 на автомобілі «Мітсубіші Карізма» під`їхав в двір буд. АДРЕСА_3 , оскільки у дворі його будинку АДРЕСА_3 не було місця для паркування. Враховуючи, що у дворі вказаного будинку також перебувало багато автомобілів і ОСОБА_10 не зміг добре припаркуватися, він, свідок, запропонував пересісти за кермо та перепаркувати авто в іншому місці двору, на що останній погодився, тому він, свідок, пересів на місце водія, виїхав з двору будинку і зупинився в районі торця цього ж будинку, зупинившись на обочині ззаду заїзду у двір. В цей час ОСОБА_7 перебував на передньому пасажирському сидінні автомобіля. До приміщення квартири вони вирішили йти удвох разом з Вадимом, оскільки ОСОБА_7 не хотів конфліктувати із колишньою тещею, тому залишився в салоні автомобіля. При цьому, він, свідок, вийняв ключі із замка запалювання автомобіля та передав їх Вадиму. Вказав, що ОСОБА_7 , виглядав втомленим, погано себе почував, відчував головний біль, після отриманих контузій говорив важко, у нього тряслись руки, червоніло обличчя. У квартирі, вони не могли знайти речі та документи ОСОБА_8 , тому перебували там набагато довше ніж планували, а через деякий час до нього, свідка, зателефонував ОСОБА_8 і попросив підійти у двір. ОСОБА_10 вийшов у двір будинку, а він залишився складати речі ОСОБА_8 . Близько 15 хв. він вийшов з приміщення квартири та попрямував до автомобіля, де ОСОБА_10 розповів, що біля авто побачив поліцейських, які вказали йому написати розписку про те, що він не допускатиме свого батька ОСОБА_11 до керування автомобілем, що він і зробив. ОСОБА_10 намагався поліцейським довести, що ОСОБА_8 не керував автомобілем цього дня і ключів від авто у нього не було та те, що за кермом перебував він ОСОБА_10 , однак його доводи не були прийняті до уваги, а матеріали поліцейськими вже були складені. Надалі, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 розповіли йому всі обставини, які відбувалися у дворі будинку біля автомобіля, за час їх перебування у квартирі. Стверджує, що ОСОБА_7 23.12.2023 алкогольних напоїв не вживав. Зазначив, що саме він, свідок, перепарковував автомобіль Набожняка Вадима 23.12.2023 в дворі буд. АДРЕСА_3 , а не ОСОБА_7 , однак ДТП не вчиняв та жодних пошкоджень на авто не бачив.

Заслухавши пояснення адвоката Парубія М.М., свідка ОСОБА_13 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст.266 КУпАП, а також «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, далі (Порядок) та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, (далі Інструкція).

Зокрема, відповідно до положень ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 2,3 Розділу 1 Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану - запах з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.6 Розділу II Інструкції №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.7 Розділу І Інструкції №1452/73 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.8 Порядку №1103 із змінами та доповненнями, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 інкримінують вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він 23.12.2023 о 17.05 год. в м. Тернополі на вул. Лучаківського, 15, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Carizma», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки тз із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510 OIML» прилад ARMF-0310 (повірка дійсна до 02.11.2024) та проведення такого огляду в КНП ТОМЦСНЗ ТОР, категорично відмовився.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Згідно Загальних положень ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, може мати місце лише тоді, коли водій, керуючи транспортним засобом із ознаками сп`яніння, відмовився проходити огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціально визначеному лікувальному закладі.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту, тобто вплив на органи керування транспортного засобу, що призвело до зміни його положення відносно початкового.

Як вбачається із пояснень адвоката Парубія М.М. та показань свідка ОСОБА_13 , ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «Mitsubishi Carizma», д.н.з. НОМЕР_1 23.12.2023 близько 17.00 год. в м.Тернопіль по вул. Лучаківського, 15, та працівники поліції підійшли до припаркованого автомобіля, двигун якого був вимкнений, ключі від автомобіля у замку запалювання відсутні.

Зазначені обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні відеозаписами, долученими до матеріалів справи, а саме із нагрудної камери №475112, зокрема вбачається, що 23.12.2023 о 17.18 год. ОСОБА_1 перебуває в салоні автомобіля «Mitsubishi Carizma», д.н.з. НОМЕР_1 у дворі будинку №15 по вул. Лучаківського, в м. Тернополі, однак не керує ним, автомобіль перебуває в нерухомому стані, з вимкненим двигуном. Відеоматеріалами не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом. Надалі працівники поліції перевірили документи ОСОБА_1 та запитали чи вживав останній алкогольні напої, на що від відповів, що так, однак не керував автомобілем та не керує. Після цього, поліцейський вказує на ознаки алкогольного сп`яніння виявлені у ОСОБА_1 та пропонує останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки тз із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510 OIML» прилад ARMF-0310, на що останній знову повідомив, що тз не керував, від огляду відмовився, після цього йому запропоновано пройти такий огляд в КНП ТОМЦСНЗ ТОР, на що він відмовився.

Суд не приймає до уваги наявний в матеріалах справи рапорт працівників поліції, як належний та допустимий доказ, оскільки рапорт це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та у подальшому встановлення ознак алкогольного сп`яніння та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд доходить до переконання про те, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт керування ОСОБА_1 23 грудня 2023 року о 17.05 год. в м. Тернополі на вул. Лучаківського, 15, транспортним засобом марки «Mitsubishi Carizma», д.н.з. НОМЕР_1 , що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням наведеного, інші доводи представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_14 , щодо процедури проведення огляду на стан сп`яніння, не мають правого значення для вирішення справи по суті.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 130, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан