ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2024 Справа №607/12340/24 Провадження №3/607/5465/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли із Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ПП «Фермерське господарство», адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 15 травня 2024 року о 21 год. 20 хв. в с. Мишковичі по вул. Б.Хмельницького Тернопільського району, керував транспортним засобом «IVECO DAILY», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосування технічного приладу газоаналізатора «Drager Alkotest 6820» чи в найближчому медичному закладі водій відмовився у категоричній формі. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 15 травня 2024 року він повертався від батька додому. Зупинившись біля свого будинку до нього підійшли два працівники поліції, які не представившись повідомили, що в керованому ним транспортному засобі не горів задній габарит та сказали пред`явити документи. Однак, ОСОБА_1 вважав, що у працівників поліції немає підстав для перевірки документів, оскільки вони не зупиняли в передбачений законом спосіб керований ним транспортний засіб, а тому відмовився їх пред`явити. Після цього, поліцейські із застосуванням фізичної сили надягли йому кайданки та затримали. В подальшому відносно ОСОБА_1 було безпідставно складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, хоча алкоголю він не вживав та в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Карапетян Е.Т. просив закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення посилаючись на раніше подане письмове клопотання. Зокрема, захисник вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на порушення ОСОБА_1 ПДР та законність його зупини працівниками поліції. Із відеозапису долученого до матеріалів справи не підтверджено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також підстав для його зупинки. Окрім цього, захисник звертає увагу, що долучений до матеріалів справи відеозапис не відображає усіх подій, а тому вважає, що він не може бути належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Також, захисник стверджує, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, при спілкуванні із працівниками поліції його мова та хода є чіткими, а інші ознаки алкогольного сп`яніння за допомогою відеозапису встановити неможливо. Через незаконне затримання ОСОБА_1 він перебував у стресовому стані, а тому відмовився від огляду на стан сп`яніння, оскільки до кінця не усвідомлював, що відбувається. Крім цього, захисник звертає увагу, що в описі матеріалів справи зазначений протокол про затримання особи, який в дійсності в матеріалах справи відсутній. Також, захисник зазначає, що працівниками поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не на місці зупинки транспортного засобу, а по дорозі у відділення поліції, після того, як він був незаконно затриманий. Одночасно із пропозицією пройти огляд у найближчому медичному закладі, йому не було виписане та вручене письмове направлення на проходження огляду, а на усну пропозицію пройти такий огляд ОСОБА_1 не відмовлявся. Щодо інших доказів, які долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема постанови про накладення адміністративного стягнення та рапорту поліцейського, то такі не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Отже, висновок працівників поліції про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не підтверджений належними доказами, а тому захисник, просить закрити провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена наступними належними та допустимими доказами, а саме:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №162209 від 16 травня 2024 року, який складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення;

- відеозаписом із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем «IVECO DAILY», номерний знак НОМЕР_1 із технічними неправностями. Працівники поліції, які підійшли до вказаного автомобіля повідомили водію, про виявлений ними факт порушення водієм ПДР та запропонували пред`явити посвідчення водія та документи на транспортний засіб документи. У зв`язку із відмовою ОСОБА_1 пред`явити поліцейським документи для перевірки, водія було затримано. По дорозі у відділення поліції, поліцейський повідомив ОСОБА_1 про виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер» або проїхати для проходження такого огляду в заклад охорони здоров`я. Однак, від проходження такого огляду водій відмовився.

Отже, із переглянутого відеозапису судом встановлено, що працівники поліції дотримано вимог ст.266 КУпАП при направленні водія для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім цього, працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а також озвучено їх.

Досліджений відеозапис повністю спростовує доводити захисника та доводить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та підтверджує його відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того, щодо позиції адвоката про те, що на відеозаписі не вбачається жодних наявних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 при пропозиції пройти огляд, у зв`язку з чим такий огляд було запропоновано пройти без належних на те підстав, суд зазначає, що чинною Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» правом виявляти у водія ознаки алкогольного сп`яніння наділений саме поліцейський, а не будь хто інший. Як вбачається із досліджених судом доказів, ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені поліцейським у ОСОБА_1 , були йому повідомлені та відображені у акті огляду та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР.

Суд зазначає, що відеозапис є повним та вичерпно інформативним, носить безсторонній характер, позбавлений упередження та суб`єктивного ставлення і надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини адміністративного правопорушення, детально відновити послідовність подій, а тому суд вважає наданий диск в частині фіксації на ньому саме відеозапису - належним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.

- рапортом інспектора СРПП ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП і Тернопільській області від 17 травня 2024 року, зміст якого повністю узгоджується із обставинами, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення;

Захисник адвокат Карапетян Е.Т. вказує, що рапорт поліцейських не може бути доказом у справі, оскільки є суб`єктивним викладом подій. Проте, відповідно до практики Верховного суду, рапорт працівника поліції не може бути єдиним доказом винуватості особи, однак підлягає оцінці судом в сукупності із іншими доказами.

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного у КНП «ТОМЦСНЗ» від 16 травня 2024 року о 22 год. 40 хв., згідно якого у результаті огляду, проведеного поліцейським у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився;

Суд не бере до уваги твердження сторони захисту про те, що наявне в матеріалах справи направлення не було видане ОСОБА_1 , оскільки такі доводи не мають істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу, так як наявність такого направлення має правове значення для лікаря медичної установи, який у цьому випадку повинен провести медичний огляд. Крім цього, ні КУпАП ні Інструкція №1452/735 не передбачає необхідності у врученні направлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 поліцейським були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю із ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду водій відмовився;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №615022 від 16 травня 2024 року, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення та якою стверджується підставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Крім цього, суд вважає необґрунтованими доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не допускав порушення ПДР, оскільки факт керування транспортним засобом із технічними несправностями підтверджується відеозаписом, який міститься в матеріалах справи та постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №615022 від 16 травня 2024 року, яка не скасована у встановленому законом порядку.

Також, відсутність в матеріалах справи копії протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_1 , не може бути підставою для закриття провадження у справі, оскільки зазначений протокол не є доказом наявності чи відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та законність підстав затримання ОСОБА_1 не є предметом розгляду вказаної справи.

Таким чином, в судовому засіданні повністю доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «IVECO DAILY», номерний знак НОМЕР_1 , 15 травня 2024 року о 21 год. 20 хв. в с. Мишковичі по вул. Б.Хмельницького, а також його відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, за наявності ознак алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.5 ПДР.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, ступінь вини, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в користь держави, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін