Дата документу 20.08.2024
Справа № 334/6362/24
Провадження № 3/334/2770/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

встановив:

21.07.2024 у період часу з 17.00 години до 18.00 години ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилась від передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який 21.07.2024 з 17.00 години по 18.00 години знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 у дворі на дитячому майданчику вдарив у ніс малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , після чого в останньої пішла кров з носа. ОСОБА_1 в цей час дозвіллям дитини не цікавилася, про здоров`я, її фізичний, духовний і моральний розвиток не піклувалася, чим порушила ч. 1 та 2 ст. 150 СК України, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 вину в інкримінованому їй правопорушенні визнала. Пояснила, що дійсно син був на прогулянці на дитячому майданчику та коли прийшов додому повідомив, що у нього виник конфлікт із дітьми, які його побили. Про те, що вдарив дівчинку не повідомив. 24.07.2024 до її квартири прийшли поліцейські з метою розібратися у ситуації, яка склалася, син злякався та повідомив, що дійсно ударив дівчинку в лице.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення також підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 24.07.2024 серії ВАД № 221760, в якому зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП;

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.07.2024;

- рапортом поліцейського;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 24.07.2024, ОСОБА_4 від 22.07.2024;

- фотокопією паспорту громадянина України ОСОБА_1 ;

- фотокопією свідоцтва про народження, відповідно до якого ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- витяг даних ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_3 з Єдиного порталу державних послуг Дія;

- фототаблиця події.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Положеннями ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази, дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не забезпечила контроль за дозвіллям малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 21.07.2024 з 17.00 години по 18.00 години знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 у дворі на дитячому майданчику вдарив у ніс малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 запевнила, що вказаний випадок стався вперше, провела із сином профілактичну бесіду та запевнила, що такого більше не повториться.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Згідно зі ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувалась, не працює, допустила бездіяльність. Обставиною, що пом`якшує її відповідальність суддя визнає її щире розкаяння. При цьому обставини, що обтяжують її відповідальність суддею не встановлені.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушниці та інші обставини в справі, вважаю необхідним призначити адміністративне стягнення з метою виховання правопорушниці та запобігання вчиненню нових правопорушень, у вигляді попередження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 33, 34, 35, 184, 283, 284 КУпАП України, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Фетісов