Номер провадження: 33/813/1990/24
Головуючий у першій інстанції Передерко Д. П.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

захисника особи, що притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 ,

представника Одеської митниці Ревенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Іванова Олексія Вікторовича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 03 серпня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст протоколу та оскаржуваної постанови суду першої інстанції

01.02.2023 відносно громадянина України ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил №0075/50000/23 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Відповідно до протоколу за результатами проведеної перевірки модулю «Електронний журнал пасажирського пункту пропуску» та у пошуковому модулі «Перетин кордону транспортним засобом» автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» щодо транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України протягом 2022 року на строк, що не перевищує 60 днів, громадянами-резидентами, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, виявлено факт не вивезення транспортного засобу марки «VOLVO S40», VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер « НОМЕР_2 », країна реєстрації Польща, у визначений термін. Вказаний транспортний засіб 11.01.2022 було ввезено на митну територію України у пункті пропуску «Платоново Гоянул Ноу» митного поста «Подільськ» Одеської митниці, в режимі «тимчасове ввезення до 60 днів» під керуванням громадянина України ОСОБА_2 . Відповідно запису в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби громадянину України ОСОБА_3 оформлено зобов`язання про зворотнє вивезення зазначеного транспортного засобу №UA500240/2022/000007 від 11.01.2022, в якому він зобов`язувався вивезти даний транспортний засіб у термін до 01.03.2022.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 03.08.2023 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та накладено на нього стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «VOLVO S40», VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер « НОМЕР_2 », країна реєстрації Польща, безпосереднього предмету правопорушення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір розмірі 536,80 грн.

Короткий зміст апеляційної скарги та заперечення на неї

В апеляційній скарзі захисник Іванов О.В. в інтересах ОСОБА_2 просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 03.08.2023 та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

В обґрунтування заяви про поновлення строку захисник послався на те, що ОСОБА_2 як особа, яка притягається до відповідальності, належним чином не був повідомлений про слухання справи, справа розглянута за його відсутності, копію судового рішення не отримував, про оскаржувану постанову дізнався лише 12.07.2024, коли за місцем його проживання дружина отримала постанову ДВС про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 03.08.2023. При цьому, звернута увага, що оскаржувана постанова направлена до ЄДРСР тільки 09.12.2023.

В обґрунтування скарги захисник зазначив, що:

-висновок суду про винність ОСОБА_2 у вчинені інкримінованого правопорушення є хибним, оскільки із-за введення з 24.02.2022 в Україні воєнного стану та мобілізації ОСОБА_2 з 25.02.2022 до лав ЗСУ, де він перебуває досі, останній не в змозі виконати взяте на себе зобов`язання про вивезення автомобіля за межі митної території України у встановлений строк через дію обставин непереборної сили обставин, які не залежать від його волі та на які він не може вплинути. Посилаючись на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, захисник зазначив про дію форс-мажорних обставин;

- ОСОБА_2 , будучі військовозобов`язаним, придатним до військової служб під час воєнного стану, та після введення воєнного стану мобілізований, не мав права на перетин державного кордону України, у зв`язку з чим не міг виконати своє зобов`язання щодо вивезення авто за межі митної території України, що є дією обставин непереборної сили, які у відповідності до ч.1 ст.460 МК України виключають подію та склад адміністративного правопорушення за ст.481 МК України;

- ОСОБА_2 не був повідомлений належним чином про слухання справи, протокол про порушення митних правил не отримував та взагалі не знав про існування у відношенні нього даної справи.

У запереченнях на апеляційну скаргу Одеська митниця, посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просила залишити її без задоволення, постанову суду без змін. При цьому, в обґрунтування заперечень представник митниці зазначив, що саме по собі включення введення воєнного стану в Україні до переліку форс-мажорних обставин не свідчить, що особа через дію воєнного стану автоматично звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання про зворотне вивезення. Особа має довести наявність причинно-наслідкового зв`язку між воєнним станом та невиконанням нею зобов`язання. Зазначено, що військовослужбовці мають право на виїзд за кордон з України на загальних підставах. Твердження ОСОБА_2 щодо необізнаності про наявність складеного відносно нього протоколу спростовуються матеріалами справи. В діях ОСОБА_2 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, його вина доведена. До митного органу з метою продовження строку тимчасового ввезення вказаного транспортного засобу ОСОБА_4 не звертався. Підстави для звільнення його від відповідальності або зміни застосованої до нього санкції відсутні.

У судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Іванов О.В. в інтересах ОСОБА_2 підтримав клопотання про поновлення строку, доводи та вимоги апеляційної скарги. Представник митниці заперечувала проти клопотання про поновлення строків та задоволення апеляційної скарги, просила залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження

За положеннями ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Частина 1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

З матеріалів справи встановлено, що протокол про порушення митних правил від 01.02.2023 складено у відсутності особи, яка притягається до відповідальності. Доказів отримання примірника протоколу ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Разом з тим, матеріали справи містять поштове повідомлення про отримання ОСОБА_5 листа Одеської митниці за №7.10-3/28.8/10/349 від 10.01.2023 про виклик до митниці на 25.01.2023 об 11.00 для надання пояснень та з`ясування обставин щодо своєчасного не вивезення за межі митної території України транспортного засобу (а.с.9,10).

01.06.2023 матеріали справи надійшли до Малиновського районного суду м.Одеси, де в той же день визначено склад суду (а.с.21-24).

Згідно з частиною 1 статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, у ній зазначаються дата і місце розгляду справи.

Судові повістки про виклик у судове засідання за адресою мешкання ОСОБА_2 судом першої інстанції не направлялись.

На аркуші справи 25 міститься оголошення від 05.07.2023 про виклик ОСОБА_2 у судове засідання на 13.00 год 03.08.2023. При цьому, слід зазначити, що повідомлення особи, місце проживання якої відоме, про час, дату та місце розгляду справи через оголошення на сайті ні є належним.

03.08.2023 справа розглянута за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, відносно якої відсутні відомості про належне сповіщення про розгляд справи.

Крім того, матеріали справи не містять даних про направлення ОСОБА_2 копії постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 03.08.2023 у виконання вимог ч.1 ст.285 КУпАП.

За інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Малиновського районного суду м.Одеси від 03.08.2023 направлена до реєстру 09.12.2023 та забезпечено надання загального доступу 11.12.2023.

18.07.2024 захисник ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» скерував до суду апеляційну скаргу, яка серед іншого містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 03.08.2023. В обґрунтування вказаного клопотання, захисник зазначив, що ОСОБА_2 дізнався про наявність оскаржуваної постанови суду лише 12.07.2024, коли дружина отримала лист з ДВС з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Вказане підтверджується копіями листів державного виконавця від 10.07.2024 за №№20553, 20541, до яких додані копії постанов про відкриття виконавчого провадження (ВП №75496592, 75496847), конверту та скріншот трекінгу відправлень Укрпошти, за яким поштова кореспонденція доставлена адресату 12.07.2024.

Аналізуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про визнання поважними причини пропуску строку стороною захисту на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 03.08.2023. При цьому, судом врахована позиція ЄСПЛ, за якою право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене сенсу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13.12.2011).

З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови суду для забезпечення його права на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши пояснення представника митниці, захисника особи, яка притягується до відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Статтею 487 Митного кодексу України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст.489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюється наявними у справі доказами.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Згідно з ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до вимог ст.ст. 486, 489 МК України суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону не були дотримані в повному обсязі.

Фактичні обставини, встановлені судом

11.01.2022 громадянин України ОСОБА_2 в статусі громадянина-резидента, який перебував на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, ввіз на митну територію України у пункті пропуску «Платоново Гоянул Ноу» митного поста «Подільськ» Одеської митниці, в режимі «тимчасове ввезення до 60 днів» автомобіль марки «VOLVO S40», VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер « НОМЕР_2 », країна реєстрації Польща.

Відповідно запису в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби громадянину України ОСОБА_3 було оформлено зобов`язання про зворотнє вивезення зазначеного транспортного засобу №UA500240/2022/000007 від 11.01.2022, в якому він зобов`язувався вивезти зазначений транспортний засіб у термін до 01.03.2022.

За результатами проведеної Одеською митницею перевірки у виконання п. 2 листа Державної митної служби України від 08.12.2022 №17-1/17-01-04/7/1746 (вх. Одеської митниці від 09.12.22 №24059/4) модулю «Електронний журнал пасажирського пункту пропуску» та у пошуковому модулі «Перетин кордону транспортним засобом» автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» щодо транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України протягом 2022 року на строк, що не перевищує 60 днів, громадянами-резидентами, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, виявлено факт не вивезення транспортного засобу марки «VOLVO S40», VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер « НОМЕР_2 », країна реєстрації Польща, у визначений термін.

10.01.2023 Одеська митниця листом за №7.10-3/28.8/10/349 викликала ОСОБА_2 на 25.01.2023 об 11.00 для надання пояснень та з`ясування обставин щодо своєчасного не вивезення за межі митної території України транспортного засобу (а.с.10). Вказаний лист отримано адресатом, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням (а.с.9).

25.01.2023 у відсутності ОСОБА_2 складено відносно нього протокол про порушення митних правил №0075/50000/23 за ч.6 ст.481 МК України, за перевищення, встановленого ст.380 МК України, строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування, більше ніж на тридцять діб.

Сторонами не оспорюється сам факт перевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Матеріали справи містять інформацію щодо неодноразового перетину ОСОБА_2 кордону України транспортним засобом «VOLVO S40», VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер « НОМЕР_2 », країна реєстрації Польща.

11.01.2022 об 12:47 ОСОБА_2 в`їхав в Україну на вказаному транспортному засобі в режимі «тимчасове ввезення до 60 днів», інформації щодо виїзду на вказаному транспорті відсутня.

Отже, за даними Одеської митниці станом на 01.02.2023 вказаний автотранспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значиться.

Суду апеляційної інстанції надано копії таких документів:

- військового квитка ОСОБА_2 , з якого вбачається, що 25.02.2022 він був мобілізований, військову службу з 25.02.2022 проходив на посаді водій-механік у в/ч НОМЕР_3 , а з 31.03.2023 водій-електрик;

-довідки в/ч НОМЕР_3 від 19.07.2024 про те, що з 25.02.2022 по день видачі довідки ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у вказаній військовій частині.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 103 МК України визначено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

За положеннями абз.5 ч.4 ст.380 МК України громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання митному органу документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів (ч.6 ст.380 МК України).

Частиною 6 ст.481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягне за собою адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що 11.01.2022 громадянин України ОСОБА_2 в статусі громадянина-резидента, який перебував на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, ввіз на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до 60 днів» транспортний засіб особистого користування легковий автомобіль марки «VOLVO S40», VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер « НОМЕР_2 », країна реєстрації Польща.

Вказаний транспортний засіб ОСОБА_2 зобов`язався вивезти у термін до 01.03.2022, що підтверджується витягом з ЄАІС, та проти чого не заперечувала сторона захисту (а.с.16)

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 вказаний транспортний засіб станом на дату складання протоколу про порушення митних правил (01.02.2023) не вивіз за межі митної території України та не помістив його в іншій митний режим.

За поясненнями сторони захисту неможливість вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території України, пов`язана з введенням на території України з 24.02.2022 воєнного стану та мобілізацією ОСОБА_2 до лав ЗСУ з 25.02.2022, на підтвердження чого суду надані копія військового квитка та довідка військової частини.

Відповідно до положень ст.460 МК України (особливості відповідальності за деякі види порушень митних правил) вчинення порушень митних правил, передбачених зокрема ст.481 цього Кодексу (серед інших), внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Положення розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затверджений Наказом Міністерства фінансів від 31.05.20212 за № 657, застосовуються у випадках, коли Кодексом або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

У цьому розділі надано визначення аварії та обставин непереборної сили:

- аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

- обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Отже, введення воєнного стану є в розумінні наведених норм законодавства дією обставин непереборної сили, з чим законодавець пов`язує обставини звільнення від відповідальності за порушення митних правил.

Крім того, листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб , відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Відповідно до п.п.1,2 Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №65/2000, що затверджений Законом №2105- ІХ від 03.03.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Тобто на час дії воєнного стану громадянам України, чоловікам віком від 18 до 60 років обмежено виїзд за межі України, крім тих військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Слід зазначити, що станом на 24.02.2022 (на момент оголошення воєнного стану) строк вивезення транспортного засобу за межі України у ОСОБА_2 не настав, тому він міг розраховувати на виконання свого зобов`язання щодо вивезення автомобіля до 01.03.2022, однак, у зв`язку з настанням форс-мажорної обставини виконати свої зобов`язання він не міг через об`єктивні обставини.

У зв`язку з такими обставинами як оголошення військового стану в Україні та мобілізація ОСОБА_2 , останній не мав права перетину державного кордону та не міг вивезти транспортний засіб «VOLVO S40», VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер « НОМЕР_2 », країна реєстрації Польща, за межі митної території України.

При цьому, враховано, що за положеннями ч.5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Отже передати вказаний транспортний засіб іншій особі з метою вивезення його за митну територію України ОСОБА_6 не міг.

Посилання представника митниці на можливість виїзду військовослужбовців за кордон оцінюється апеляційним судом критично, оскільки надання керівником військових формувань права давати дозвіл на виїзд за межі України військовослужбовців належить до дискреційних повноважень таких керівників та не залежить від волі такого військовослужбовця.

Відтак, апеляційним судом встановлено, що у ОСОБА_2 були об`єктивні перешкоди, які не надавали можливості до закінчення терміну вивезти автомобіль, що підтверджується наданими суду апеляційної інстанції доказами.

На переконання апеляційного суду, стороною захисту доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між воєнним станом та невиконанням особою обов`язку щодо зворотного вивезення транспортного засобу, з огляду на мобілізацію ОСОБА_2 майже з початку введення на території України воєнного стану, а саме з 25.02.2022.

Відповідно до п.5 розділу VIII цього Порядку якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Хоча матеріали справи не містять письмових доказів щодо виконання ОСОБА_2 вищезазначених норм, однак захисником ОСОБА_1 в його інтересах зазначено в судовому засіданні апеляційної інстанції про звернення його клієнта на електрону адресу Одеської митниці щодо неможливості виконання обов`язку щодо зворотного вивезення транспортного засобу, відповідь на яку він так і не отримав, з приводу чого звертався також до Державної митної служби України на гарячу лінію. За мінуванням часу віднайти вказане звернення не представилось можливим, а відповідь з ДМСУ на усне звернення наразі ще не отримана. Отже, наведене підтверджує, що ОСОБА_2 намагався повідомити митні органи про наявність у нього об`єктивних обставин щодо неможливості вивезення транспортного засобу у встановлений законом строк.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_2 винним у вчинення правопорушення за ч.6 ст.481 МК України, належним чином не врахував обставини справи, зокрема: оголошення 24.02.2022 військового стану; мобілізацію ОСОБА_2 до лав ЗСУ; визнання Торгово-промисловою палатою України військової агресії РФ проти України форс-мажорною обставиною з 24.02.2022.

Апеляційний суд дійшов висновку, що наведені обставини в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_2 не мав об`єктивної можливості своєчасно вивезти вказаний автомобіль через поважні причини, що не залежали від його волі. При цьому, слід зазначити, що надзвичайність таких обставин, які носять винятковий характер і знаходяться за межами впливу на них особи, яка притягується до відповідальності, вказує на те, що ці обставини носили характер обставин непереборної сили, що не залежали від волі ОСОБА_2 , але безумовно вплинули на можливість вивезення ним ввезеного транспортного засобу за межі митної території України.Надані суду документи є належними і достатніми доказами існування обставин, що унеможливили виконання ним вимог положень МК України.

Аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, апеляційний суд дійшов висновку, що у даному випадку не вбачається умисел ОСОБА_2 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки, викладені вище обставини про причини пропуску строку є суттєвими та поважними.

За таких обставин, апеляційний суд констатує, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, не доведена. В діях ОСОБА_2 відсутня вина, як обов`язковий елемент складу порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.481 МК України, зважаючи на обставини непереборної сили, через що останній не зміг виконати зобов`язання про зворотне вивезення належного йому транспортного засобу.

На переконання апеляційного суду, зазначені обставини відповідно до вимог ч.1 ст.460 МК України виключають відповідальність ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, оскільки стороною захисту доведено причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням обов`язку та наявністю форс-мажорних обставин, що унеможливили вивезення автомобіля за межі митної території України.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

На підставі наведеного апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 не вивіз в строк транспортний засіб в силу дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в контексті вимог Митного кодексу України, а тому його дії не можуть містити ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Отже, апеляційна скарга містить обґрунтовані правові підстави для скасування постанови місцевого суду, оскільки наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення за ч.6 ст.481 МК України не доведена.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_2 , передбачених ч. 6 ст. 481 МК України.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 03 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 03 серпня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України, - скасувати,а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко