Номер провадження: 33/813/1023/24
Номер справи місцевого суду: 510/72/23
Головуючий у першій інстанції Сорокін К. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 19 грудня 2023 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ренійського районного суду Одеської області від 19 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн (а.с. 20).

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки, насамперед у матеріалах справи відсутні докази про керування апелянтом транспортним засобом. Разом з тим, ОСОБА_1 вказує? що працівником поліції не названо належної та обґрунтованої підстави задля зупинення транспортного засобу, а отже усі подальші дії щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення є незаконними, до того ж, порушуючи норми чинного законодавства не представився, а саме не вказав відомостей щодо прізвища, посади та спеціального звання. Також апелянт вказує, що йому взагалі не було запропоновано пройти огляд безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу та акт огляду складено не було. До того ж, звертає увагу суду, що працівниками поліції не було залучено двох свідків задля фіксування нібито відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогу технічного засобу на місці зупинки та не складено направлення на огляд водія до медичного закладу для проведення такого огляду. Натомість, останніми, із застосуванням фізичної сили було доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу. Разом з тим, працівниками поліції після виявлення в апелянта ознак алкогольного сп`яніння не було відсторонено від керування транспортним засобом, що суперечить вимогам КУпАП. Окрім того, зазначає, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення йому не було роз`яснено права на правову допомогу та перекладача, вказуючи, що не в повному обсязі володіє та розуміє українську мову (а.с. 25-39).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.04.2024 року було відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду (а.с. 42-43).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання апелянта щодо розгляду справи за його відсутності (а.с. 47).

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали справи, наведенні доводи апелянта, апеляційним судом встановлено наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення відповідного адміністративне стягнення, суд першої інстанції виходив із тго, що вина останнього підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 094962 від 02.01.202 року; даними на особу; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 1 від 02.01.2023 року; рапортами від 02.01.2023 року; диском відеозапису правопорушення; постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 324379 від 02.01.2023 року на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП у розмірі 425 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 094962 вбачається, що ОСОБА_1 01.01.2023 року близько 23 год. 30 хв. в м. Рені по вул. 28 Червня біля воріт елеватора ФПТП керував транспортним засобом ВАЗ 21053, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі.

За положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені в протоколі подій, що відбувалися підтверджуються в свою чергу долученими до матеріалів справи відеозаписами, які в свою чергу містять відео фіксацію руху зазначеного в протоколі транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в день складення адмін матеріалів (відео 1, 2, 3, 4, 5), в тому числі відео 6, яке фіксує рух транспортного засобу безпосередньо до моменту зупинки та під`їзду патрульного автомобіля (23 хв. 21 сек.) й надалі намагання особи відкрити дверцята та вийти з автомобіля, що в свою чергу спростовує доводи апелянта щодо відсутності доказів на підтвердження факту керування.

В подальшому, що також вбачається з долученого відеозапису подій (00 хв. 40 сек. відео 7), підійшовши до транспортного засобу за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , працівник поліції відрекомендувався та звернувся до особи з проханням надати посвідчення водія та документи на автомобіль. Наведене в свою чергу спростовує відповідні доводи апелянта щодо порушення працівником поліції положень ст.ст. 18, 35 ЗУ «Про національну поліцію». Натомість, у зв`язку із відмовою особи надати посвідчення водія, зазначивши про його відсутність, працівниками поліції в подальшому було винесено відносно ОСОБА_1 постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП, копія якої в свою чергу також наявна в матеріалах справи (а.с. 10). При цьому, згідно відеозапису, поліцейський повідомив особі, що у зв`язку із рухом транспортного засобу під час дії комендантської години, наявні підстави для перевірки документів, а тому доводи апелянта в цій частині також відхиляються апеляційними судом як необґрунтовані.

В подальшому, як вбачається з відеозапису, особу було доставлено до медичного закладу для проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння, в результаті проходження якого було виготовлено висновок, також наявний в матеріалах справи. Згідно змісту долученого висновку щодо результатів медичного огляду від 02.01.2023 року, ОСОБА_1 було доставлено до КНП Ренійська ЦМЛ, огляд проводився 02.01.2023 року о 00 год. 30 хв. та встановлено факт перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 11). Наявність даного висновку в свою чергу, враховуючи вищенаведені встановлені апеляційним судом обставини справи, підтверджуються факт здійснення ОСОБА_1 керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідальність за яке передбачена положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, слід зазначити, що будь-яких пояснень щодо зазначених подій, в тому числі й відносно не згоди з процедурою проведення лікарем відповідного огляду на стан сп`яніння, особою в протоколі зазначено не було. Натомість, протокол містить відмітку щодо відмови особи від надання пояснень та загалом ознайомлення зі змістом складеного відносно нього протоколу.

Стосовно посилань апелянта щодо незабезпечення його права на перекладача, слід зазначити, що відповідно до п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача. З долучених відеозаписів, в свою чергу, вбачається, що протягом всього періоду спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 в повній мірі розумів та усвідомлював всю інформацію, яка повідомлялася останньому працівниками поліції, в тому числі, відповідав на запитання та надавав певні пояснення. При цьому, з проханням щодо забезпечення його права на перекладача останній не звертався та взагалі ні разу не зазначав, що йому з причин його національності не зрозуміла мова поліцейських.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки наведені доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та оскаржуваної постанови Ренійського районного суду Одеської області від 19 грудня 2023 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ренійського районного суду Одеської області від 19 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк