Справа № 136/1489/24
провадження №3/136/533/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст.184 КУпАП накладено стягнення у виді штрафів,

ч. 2, 3 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2024 о 13:50 год. по АДРЕСА_1 , було встановлено, що гр. ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належного проживання своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: в будинку брудно, розкидані речі, не дотримано санітарно-гігієнічних умо .

Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.184 КУпАП, оскільки дії, вчинені ним протягом року після того, як його було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Також, 30.07.2024 о 10:30 год. в АДРЕСА_2 , на зупинці громадського транспорту було встановлено, що гр. ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка курила стіки електронних сигарет «neo» на зупинці громадського транспорту, де, відповідно до ч.1 п. 16 ст. 13 ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх негативного впливу на здоров`я населення», куріння заборонено, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 175-1 КУпАП, а оскільки на момент вчинення правопорушення останній виповнилось 14 років, тому відповідальність передбачена стосовно батьків за ч.3 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст.36 КУпАП, оскільки вищевказані справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 розглядаються судом одночасно, суд вважає за необхідне їх об`єднати в одне провадження.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи повідомленим про час та місце розгляду адміністративної справи, не з`явився, заяв та клопотань про розгляд справи за його відсутності, або про відкладення справи до суду не надав.

При цьому, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 184 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та яка була належним чином повідомлена про розгляд справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.184 КУпАП, доведена протоколами про адміністративні правопорушення, матеріалами, що додані до протоколів, які в силу ст. 251 КУпАП є належними та допустимими доказами у справі про адміністративні правопорушення на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Зазначені норми кореспондуються із ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" відповідно до якої виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною 2 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення вчинення тих самих дій, що передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 3 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушень передбачених: ч. 2 ст. 184 КУпАП, тобто ухилення батьків, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей, вчинене потворно протягом року; ч.3 ст. 184 КУпАП, тобто вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень та з урахуванням особи порушника та характеру вчиненого правопорушення накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, з урахуванням приписів ст. 36 КУпАП, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 26, 33, 36, 184 ч.2, 3, 221, 251, 276, 283, 276, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 к., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до частини першої статті 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН