Провадження № 3/243/ 3067 /2024
Справа № 243/5607/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Агеєва О. В. розглянувши матеріали, які надійшли із Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. ч.5 126, ч.2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА

29 червня 2024 року о 18 год. 50 хв. біля б. 4, по вул. Целінній у м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 , який повторно, протягом року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом ВАЗ2106 з номерними знаками НОМЕР_2 з наявними ознаками наркотичного сп`яніння, огляд водія проводився у медичному закладі, про що було надано висновок №317. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, 29 червня 2024 року о 18 год. 50 хв. біля б. 4, по вул. Целінній у м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 , який повторно, протягом року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом ВАЗ2106 з номерними знаками НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч.5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив.

За правилами статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи. Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч.5 ст 126 КУпАП, ч. 2 ст. 130 КУпАП .

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд наголошує на тому, що за своїм змістом ст. 268 КУпАП націлена саме на добросовісне користування своїми правами та можливість на умовах змагальності їх захищати.

Судом встановлено, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про час та місце розгляду справи в суді ОСОБА_1 , також був повідомлений, однак не вжив заходів для явки до суду.

Попри те, що особа не отримала або ухилилася від отримання судової повістки, її право на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Таким чином, особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі В`ячеслав Корчагін проти Росії № 12307/16.

З огляду на те, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилася, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, крім цього в протоколі про адміністративне правопорушення була попереджена про дату судового засідання, не вживала заходів для явки до суду, не подавала письмових заперечень проти протоколу, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

протокол серії ААД№ 906969, відповідно до якого 29 червня 2024 року о 18 год. 50 хв. біля б. 4, по вул. Целінній у м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 , який повторно, протягом року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом ВАЗ2106 з номерними знаками НОМЕР_2 з наявними ознаками наркотичного сп`яніння, огляд водія проводився у медичному закладі, про що було надано висновок №317. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалось;

рапорт поліцейського від 29 червня 2024 року, відповідно до якого 29 червня 2024 року о 18 год. 50 хв. біля б. 4, по вул. Целінній у м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, було зупинено водія ОСОБА_1 , який повторно, протягом року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом ВАЗ2106 з номерними знаками НОМЕР_2 з наявними ознаками наркотичного сп`яніння, огляд, з добровільної згоди ОСОБА_1 було проведено у наркологічному закладі, результат виявився позитивним, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення та роз`яснено суть протоколу, від керування відсторонений.

постанова Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. КУпАП піддано штрафу, однак не позбавлено права керування, оскільки водій не має посвідчення водія.

У судовому засіданні було також досліджено представлені відеозаписи, які підтверджують що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, проходив огляд на стан сп`яніння у наркології, також роз`яснення прав ОСОБА_1 , складання протоколу про адміністративне правопорушення та роз`яснення його суті. Однак суд зауважує на тому, що на відеозаписі відсутнє пояснення водієві причина зупинки автомобіля, встановлення особи…тощо. Відеозапис починається с того, що працівник поліції запитує у водія чи поїде він до наркології, на що водій погоджується, запис зупиняється. На другому кадрі видно що поліцейський у якого боді камер, а сидить в кабінеті нарколога, ані водія, а ні процесу огляду на відео не зафільмовано, чутно лише на задньому фоні бесіда лікаря і чоловіка, який продуває у газоаналізатор, запис зупиняється. На наступному кадрі працівник поліції складає протокол про адміністративне правопорушення та зачитує його водієві.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

протоколом серії ААД№ 906565 від 29 червня 2024 року, відповідно до якого 29 червня 2024 року о 18 год. 50 хв. біля б. 4, по вул. Целінній у м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 , який повторно, протягом року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом ВАЗ2106 з номерними знаками НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч.5 ст. 126 КУпАП;

адмінпрактика, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 126 КУпАП та піддано штрафу у розмірі 3400 грн;

довідкою старшого інспектора відділення адміністративної практики батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП майора поліції Дмитра Кравченка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не має.

У судовому засіданні було досліджено відеозаписи, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, запис на якому ідентичній наданому диску до протоколу ААД№ 906969 від 29 червня 2024 року.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.9 «a» ПДР забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Диспозиція ч. 2 ст. 130КУпАПпередбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.3, п.4, п.15, п.16 розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством; метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи; за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Додатком 3 до Інструкції затверджено форму акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Додатком 4 до Інструкції затверджено форму висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.15 розділу III Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Пунктом 15 розділу III Інструкції визначено, що висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони

Згідно з п.20 розділу III Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається у всіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: переший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з долучених до протоколу матеріалів, слід зазначити, що висновок медичного закладу № 317, який є єдиний належним доказом стану особи в стані сп`яніння не був долучений до матеріалів адміністративного провадження, а також не включений в опис доказів наданих до суду поліцією, а тому посилання на вказаний висновок у протоколі про адміністративне правопорушення, на який посилається поліція визиває сумніви у суду, щодо законності складання протоколу.

Суд зважає при цьому, що протокол про адмінправопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Суд зауважає при цьому, що протокол про адмінправопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.

При цьому суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки його вину працівниками поліції не доведено належним чином, а представлені суду докази не є такими, що беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч.1 ст. 284 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Однак, частина 5 ст. 126 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами), та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З матеріалів справи вбачається, що згідно адмінпрактики, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 126 КУпАП та піддано штрафу у розмірі 3400 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги характер правопорушення та відомостей про особу правопорушника, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, за ч.5 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Щодо позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 , суд посилається на п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до якого позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст.121, ч.4 ст.122, ст.122-2, ч.3 ст.123, ст.ст.124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. А тому додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 не застосовується, оскільки останній посвідчення водія не має.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 36, 126, 130, 268, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст 126 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави, отримувач коштів: Донецьке ГУК/м.Донецьк/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0005001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., без оплатного вилучення транспортного засобу.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП - провадженням закрити, у зв`язку із відсутністю події складу адміністративного правопорушення.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави - отримувач коштів: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, та буде становити 81600 грн., визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Термін звернення до виконання три місяці.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Постанову складено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Олена Володимирівна Агеєва