Справа №463/6657/24
Провадження №3/463/2008/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грузина, громадянина Грузії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Працівником патрульної поліції складено протоколи про адміністративні правопорушення відносно гр. ОСОБА_2 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказані матеріали направлені для розгляду до Личаківського районного суду м. Львова.

Розглянувши матеріали справи, вважаю, що такі слід повернути в Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення виходячи з наступного.

Численними постановами Личаківського районного суду м.Львова матеріалаи даної справи було повернуто в Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення з мотивів того, що у протоколах про адміністративні правопорушення не зазначено повної адреси місця проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на території Грузії в м. Батумі та встановлення місця його фактичного проживання/перебування на території України.

В четверте матеріали даної справи надійшли до суду 16 серпня 2024 року, однак вказані вище недоліки не усунуто, лише долучено матеріали, в яких описано неможливість виконання вимог Закону у даній справі.

В котре повертаючи справу для належного оформлення, слід звернути увагу на практику ЄСПЛ. Так, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що наведені порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є істотними, не можуть бути усунуті під час судового розгляду.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому, без усунення зазначених недоліків протоколу розгляд справи є неможливим.

Згідно абзацу 5 ст.26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року визнано правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Беручи до уваги наведене вище, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення направлений до суду з недотриманням вказаних вище вимог законодавства, оскільки такий був складений у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, постанова суду працівниками поліції виконана не була, відтак приходжу до висновку, що матеріали даної справи слід повернути для належного оформлення.

Керуючись ст. 256 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повернути у Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції для усунення недоліків, відображених в описовій частині постанови.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Леньо С.І.