ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1094/24

3/609/564/2024

15 серпня 2024 року

Суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від СПД № 2 (м. Шумськ) ПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, жительку: АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 164869 від 15 серпня 2024 року, 21.05.2024р., близько 12.00 год. гр. ОСОБА_1 , являючись мамою ОСОБА_2 , 2009 р.н., який є учасником освітнього процесу, в приміщенні Великодедеркальської ЗЗСО допустила систематичне вчинення булінгу сином ОСОБА_2 , що виражалось у фізичному насильстві, штовханні та стусанах відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілого, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.173-4 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що в її сина була суперечка з ОСОБА_3 , проте боулінгу він не вчиняв.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, приходить до наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Крім того, ст.251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозиція ч.3 ст.173-4 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, пов`язане з булінгом (цькуванням), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, що тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до сорока годин.

Згідно з п.п 3-1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про освіту» булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

У п.4 розділу І Порядку реагування на випадки булінгу (цькування), який затверджений наказом МОН України від 28 грудня 2019 № 1646 «Деякі питання реагування на випадки булінгу (цькування) та застосування заходів виховного впливу в закладах освіти» вказано, що ознаками булінгу (цькування) є систематичне вчинення учасниками освітнього процесу діянь стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, в тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме:

- умисне позбавлення їжі, одягу, коштів, документів, іншого майна або можливості користуватися ними, перешкоджання в отриманні освітніх послуг, примушування до праці та інші правопорушення економічного характеру;

- словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи;

- будь-яка форма небажаної вербальної, невербальної чи фізичної поведінки сексуального характеру, зокрема принизливі погляди, жести, образливі рухи тіла, прізвиська, образи, жарти, погрози, поширення образливих чуток;

- будь-яка форма небажаної фізичної поведінки, зокрема ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, завдання ударів;

- інші правопорушення насильницького характеру.

Суд розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі серії ВАД №164869 долучено: електронний рапорт старшого інспектора Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області Катеринчук В.П. від 21.05.2024р.; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.05.2024р.; письмові пояснення ОСОБА_4 , від 21.05.2024р., ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , від 24.05.2024р., ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , від 28.05.2024р.,; письмові пояснення ОСОБА_9 від 21.05.2024р., письмові пояснення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , характеристику на ОСОБА_2 та копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ..

Водночас, з аналізу протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №164869 від 15 серпня 2024 року слідує, що свідки події були відсутні, у протоколі суть правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, викладена без конкретизації об`єктивних ознак складу цього правопорушення, зокрема, в протоколі не конкретизовано кожного випадку, місця та часу вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 , що позбавляє можливості визначити систематичний характер вчинення такого діяння.

Разом з тим, за змістом п.п 3-1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про освіту» типовою ознакою булінгу є в тому числі і систематичність (повторюваність) діяння.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «Малофеєва проти Росії», «Карєлін проти Росії» у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін, у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини вказує, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєні якого певною особою має доводитись в суді.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з протоколу серії ВАД №164869 від 15.08.2024р., ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення 21.05.2024р., однак даний протокол складено лише 15.08.2024р.

Таким чином, достатніх і переконливих доказів того, що неповнолітній ОСОБА_2 , вчинив булінг (цькування) щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , що є необхідною ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, не встановлено.

За таких обставинах, дослідивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, передбачені ст.251 КУпАП, які встановлюють наявність в діях неповнолітнього ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.173-4 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах Кобець проти України, Берктай проти Туреччини та Леванте проти Латвії , неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву , що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

При цьому судом враховуються положення ст.62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не містять беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діях неповнолітнього ОСОБА_2 , 2009 р.н., складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-4 КУпАП, а тому суд вважає, що провадження в даній адміністративній справі стосовно матері ОСОБА_2 ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, ст. 40-1, ч. 3 ст. 173-4, ст. ст. 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-4 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: М. В. Харлан