П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи що надійшли з УПП в Закарпатській області ДПП відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД095976 від 29.12.2023 року вбачається, що 29.12.2023 о 22 год. 20 хв. в м. Ужгород, пр. Свободи, 3, гр. ОСОБА_1 керував тз BMW 116 І днз НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння; звужені зіниці очей які не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився 29.12.2023 р. о 23 год. 40 хв. м. Ужгород вул. С. Мартина 4А, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

31.03.2024 року, від ОСОБА_1 , надійшли заперечення у яких вказано на те, що 29.12.2023 приблизно о 22 год. до автомобілю в якому він знаходився підійшов поліцейський і попросив документи, на його прохання повідомив причину зупинки. А саме те, що він рухався на відрізку дороги де дві смуги в одному напрямку, у крайній лівій.

При цьому він зазначає, що із долученого до матеріалів справи відеозаписі видно, що дорожньої розмітки та дорожніх знаків які повідомляли водіїв про наявність двох смуг руху в одному напрямку немає.

ОСОБА_1 , зазначає, про те, що він звертався до УПП в Закарпатській області щодо дій працівника поліції стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності та надання оцінки його діям. Копію заяви додав до матеріалів справи.

Також у запереченнях вказано на те, що відео, яке міститься у матеріалах справи розбите, на декілька частин, що є порушенням ЗУ «Про національну поліцію» та інструкції фото та відео фіксації правопорушення (затвердженого наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026). Зазначає, що між відео №1 та відео №2 відсутні 16 секунд часу відео фіксації. ОСОБА_1 вказує на наявність ознак фальсифікації доказів, а тому суд не може визнати такий доказ (відео) належним та допустимим доказом вчинення правопорушення.

ОСОБА_1 , не вважає себе суб`єктом адміністративного правопорушення, зазначає що докази керування ним транспортним засобом, а також зупинення автомобіля під його керуванням у матеріалах справи відсутні (відсутнє повне відео).

ОСОБА_1 , стверджує також що були відсутні ознаки сп`яніння. Зокрема зазначає що така ознака як «зіниці очей що не реагують на світло» не віднесені взагалі до ознак наркотичного сп`яніння у п. 3 розділі І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого Наказом МВС України МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Окрім того, ОСОБА_1 , зазначає, що протокол по ст. 130 КУпАП було складено 29.12.2023, а порушення правил дорожнього руху постанова винесена 30.12.2023. Так, ст. 130 КУпАП, передбачає керування транспортним засобом. Станом на 29.12.2023 керування, ще не було зафіксоване (описане, як причина) в постанові.

При цьому ОСОБА_1 , повідомляє що від проходження огляду в закладі охорони здоров`я не відмовлявся, про що зроблений запис в протоколі про адмін. правопорушення серії ААД №095976 від 29.12.2023.

Для приєднання до матеріалів справи ОСОБА_1 в судовому засіданні було долучено копії журналу виходу на роботу.

У судовому засіданні від 04.04.2024 було допитано в якості свідка ОСОБА_2 , поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення. Так, він повідомив, що у вказаний у протоколі дату та час зупинили водія за порушення ПДР. При перевірці документів, у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога, на що він погодився, після чого він був доставлений працівниками поліції до медичного закладу, для проходження такого огляду. Разом із тим, огляд у лікаря огляд він не пройшов, зазначив що не може здати біоматеріал.

Щодо часу складання постанови пояснив, що така була виписана через десять хв. тому різниця у даті. Порушення мало місце 29.12.2023 23:50, виписана 30.12.2023.

У судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився повторно (30.07.2024, 13.08.2024 та 23.08.2024 відповідно), повторно подав заяву по відкладення розгляду справи, зазначає що був призваний до лав ЗСУ, та на разі прибути на розгляд справи не має змоги.

Суддя констатує, що справа про адміністративне правопорушення перебуває у провадженні суду (на розгляді) з лютого 2024. В період з лютого 2024 по 23.08.2024 року, розгляд справи відкладався неодноразово. В судових засідань брав участь ОСОБА_1 особисто, подавав письмові заперечення, додаткові докази, вказував про заперечення своєї вини, та відсутність складу адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що за клопотанням ОСОБА_1 , розгляд справи відкладався неодноразово, ОСОБА_1 надавався час для ознайомлення з матеріалами справи, до матеріалів справи було долучено письмові заперечення ОСОБА_1 , ОСОБА_1 був присутній в судових засіданнях, висловлював свою позицію стосовно наявних в матеріалах справи доказів, допит свідка проводився за участю ОСОБА_1 , ОСОБА_1 надавав усні пояснення в судових засіданнях також, з огляду на викладене, суд вважає, що особі було забезпечено повною мірою можливість скористатися правовою допомогою, подавати до суду письмові та усні пояснення, клопотання, приймати участь під час розгляду справи, тому суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки у ОСОБА_1 були наявні усі можливості реалізувати своє право на захист належним чином.

Таким чином, суд здійснив всі можливі заходи для дотримання прав ОСОБА_1 проте, враховуючи строки розгляду справи про адміністративні правопорушення, суд розцінює поведінку ОСОБА_1 як свідоме зловживання своїми процесуальними правами, завідомо направлене на безпідставне затягування судового процесу.

При цьому, ОСОБА_1 не скористався своїм правом на отримання послуг адвоката, не надав клопотання про проведення судового засідання у режимі відео конференції, інших клопотань не подавав, додаткових заперечень на адресу суду не надходило також.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому суд враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, врахувавши, що судом були вжиті всі можливі, передбачені законом заходи для виклику ОСОБА_1 до суду, враховуючи, що у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, було достатньо часу щоб повноцінно скористатися правом на захист, про розгляд справи ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, то суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Положеннями статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічні норми передбачені вищевказаними Інструкцією та Порядком, відповідно до яких встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Крім того, відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: а )запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Із змісту положення ч. 5 ст. 266 КУпАП вбачається, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, проведення огляду водія на стан сп`яніння, відмова від проходження огляду, чітко регламентовано.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у вину ОСОБА_1 , ставиться те, що він 29.12.2023 о 22 год. 20 хв. в м. Ужгород, пр. Свободи, 3, керував тз BMW 116 І днз НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння; звужені зіниці очей які не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився 29.12.2023 р. о 23 год. 40 хв. м. Ужгород вул. С. Мартина 4А, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п.2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, вказана норма окрім керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передбачає також і відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом із тим, відповідно до ст. 266 КУпАП, ….направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.12 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому, суддя вважає за необхідне вказати на те, що згідно матеріалів справи доведено факт керування ОСОБА_1 ,транспортним засобом, а саме відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30.12.2023 серії БАБ №582681.

Зі змісту вказаної постанови встановлено, що на ОСОБА_1 , накладено стягнення за вчинене правопорушення передбачене ч.2 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП та на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП, застосовано штраф у розмірі 510 грн. Зокрема за те, що він керував тз рухався в крайній лівій смузі при вільній крайній правій та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії.

Щодо заперечень ОСОБА_1 про відсутність причин зупинки, то варто зазначити, що вони спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом. Сам факт того, що водій не погоджується із прийнятим інспектором рішення про накладення на нього адміністративного стягнення не свідчить про відсутність у його діях складу правопорушення, а саме порушення п. 11.4 та п. 2.1 ПДР.

Окрім того варто зазначити, що попри звернення ОСОБА_1 , до УПП в Закарпатській області із заявою (скаргою) про надання кваліфікованої оцінки діям старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та заперечення ним вини у вчиненні правопорушення що стало причиною зупинки транспортного засобу, матеріали справи не містять відомостей про неправомірність дій поліцейських відносно нього, чи скасування постанови від 30.12.2023 серії БАБ №582681, якою на нього поліцейським накладено адміністративне стягнення.

Також суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії службової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався до суду із позовом в порядку визначеному КАС України. Таких доказів матеріали справи не містять.

Поряд із цим зі змісту відеозапису вбачається що на ньому зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , момент зупинки транспортного засобу. Також зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено про причини зупинки.

Щодо зауважень ОСОБА_1 , відносно часу складення постанови про адміністративне правопорушення та що на протокол по 130 ст. КУпАП складено 29.12.2023 а порушення ПДР постанова винесена 30.12.2023, то суд беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази з урахуванням пояснень наданих поліцейським ОСОБА_2 , у судовому засіданні, вважає такі безпідставними а необґрунтованими.

При дослідженні матеріалів справи вбачається, що часом винесення постанови серії БАБ №582681 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення ПДР є 30.12.2023 о 00 год. 17 хв. Разом із тим, зі змісту постанови вбачається, що вчинення правопорушення мало місце 29.12.2023 о 22 год. 20 хв.

Що відповідає часу вчинення правопорушення що зафіксоване у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З приводу того, що відеозапис не є безперервним, то варто зазначити, наступне:

Матеріали справи містять відеозапис з місця події, на якому зафіксовано як уже зазначалося, момент зупинки транспортному засобу, а також факт пропонування ОСОБА_1 , проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, доставляння його до лікаря нарколога, та перебування його у медзакладі.

Більше того, зафіксовано як під час перебування його у медичному закладі йому неодноразово роз`яснено яку саме процедуру огляду, та наслідки ненадання ним біосередовища (біоматеріалу) для проведення тесту.

Зокрема йому роз`яснено що не дання ним біологічного середовища, буде вважатися його відмовою від проходження огляду, наслідком чого буде складання працівниками поліції протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

Варто зазначати, що жодних скарг на здоров`я, ОСОБА_1 не повідомляє, як і не вказує на наявність у нього жодної хвороби, через яку він не може надати біосередовище - сечу для проведення відповідного тесту. Зазначає лише що не хоче до туалету. Йому пропонують пити воду, але на відео видно лише як він умивається.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст.40 ЗУ «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому параметру доріг і будівель автоматичну фото- відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться у чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Аналізуючи оглянутий відеозапис, вбачається, що на нагрудні камери інспекторів поліції було знято безпосереднє їх спілкування із ОСОБА_1 , з якого об`єктивно вбачається послідовність всіх подій та обставин, які викладені у фабулі протоколу. Тому, твердження сторони захисту про недопустимість вказаного доказу, суд вважає хибним, та не бере до уваги.

Варто зауважити, що твердження ОСОБА_1 , про наявність ознак фальсифікації доказів суд розцінює критично, підстав для таких висновків у суду не має.

Суддя вважає, що вказаний доказ отриманий з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у його достовірності та істинності.

Суд наголошує, що в даній справі доводи сторони захисту про недотримання принципу безперервності відео фіксації, неповнота відеозапису, не впливає на повноту, всебічність та об`єктивність з`ясування обставин по справі та доведеності факту вчинення ОСОБА_1 ,адміністративного правопорушення, оскільки інші докази, досліджені судом, в сукупності зі змістом відеозапису, надають можливість суду встановити обставини справи, та підтвердити обставини події правопорушення.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозапису стороною захисту не надано. Не встановлено таких і під час судового розгляду справи.

Зі змісту відеозапису вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд у лікаря нарколога з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, на що останній погодився. Та працівниками поліції було забезпечено його доставлення до медичного закладу для проходження огляду.

При цьому поліцейський проводить попередній огляд, зокрема світить ліхтариком у вічі ОСОБА_1 після чого повідомляє, що «зіниці звужені».

Ознаки наркотичного сп`яніння вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук.

Відповідно до п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої наказом 09.11.2015 № 1452/735 МВС України та МВС України:

Ознаками алкогольного сп`яніння є: а )запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

А тому доводи ОСОБА_1 про те, що ознака звужені зіниці, які не реагують на світло не віднесені до ознак наркотичного сп`яніння, є безпідставними.

Щодо твердження ОСОБА_1 , про те, що він не відмовлявся від проходження огляду, та що він не зміг здати біоматеріал, то варто зазначити, що:

Згідно п.12 Розділу ІІ вказаної інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 7,8,9,10 Розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Відповідно п.п. 10, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкція), затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Поряд з тим, у даній Інструкції не передбачено, що особа, доставлена для проходження огляду на стан сп`яніння, має право вибирати, зразки якого біологічного середовища слід надати для дослідження. Відтак, такий вибір здійснює лікар, що проводить огляд. При цьому враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у даному закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження.

Крім того, відповідно до вимог п. 13 розділу ІІІ зазначеної Інструкції для дослідження біологічного середовища кров використовується лише у тих випадках, коли в особи неможливо взяти інші зразки біологічного середовища, наприклад, якщо водій внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , повідомлено про необхідність надати біоматеріал сечу для проходження огляду, а саме для проведення тесту.

На відео зафіксовано що ОСОБА_1 проводить у вбиральні значний проміжок часу, більше години, однак повідомляє про те, що не хоче в туалет, та не може надати біоматеріал. На протязі цього часуц пив декілька раз воду, пробував здати біологічний матеріал, однак не зміг цього зробити, мотивувавши відсутністю фізіологічної потреби.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 було доставлено в мед заклад о 22:36, тоді як час відмови зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення о 23 год. 40 хв., що свідчить про те, що ОСОБА_1 було надано достатньо часу для того аби він міг надати біологічне середовище необхідне для проведення тесту.

Разом із тим, як працівниками поліції, так і лікарем, ОСОБА_1 , роз`яснено що у разі не надання ним біологічного середовище на нього буде складено протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд констатує, що жодних доказів того, що ОСОБА_1 , через стан здоров`я не зміг надати біологічний матеріал необхідний для проведення тесту, ним не надано.

Пояснення ОСОБА_1 надані в судових засіданнях про те, що він не відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння, а в силу своїх фізіологічних властивостей не міг здати аналіз, враховуючи що працює на ногах позмінно, певний час доїжджає з місця роботи до місця проживання, та за тривалий час його роботи, він привчився не справляти нужду, суд оцінює критично, оскільки суду не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 внаслідок фізіологічних властивостей свого організму або ж можливої наявності у нього певних хвороб, яка б перешкодила йому протягом години здати сечу, в достатній кількості для проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння.

При цьому, лікарем та працівником поліції було забезпечено реальну об`єктивну можливість ОСОБА_1 пройти огляд в умовах медичного закладу у повному об`ємі, а також в законному порядку йому було надано можливість реалізації його обов`язків, встановлених Правилами дорожнього руху, однак останній їх не використав.

Враховуючи наведене, фізіологічні властивості людського організму, а також той факт, що ОСОБА_1 було надано достатньо часу для здачі аналізів та останній не висловлював потреби збільшити такий час, дії лікаря та поліцейських в даній ситуації є законними та обґрунтованими.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, та що він не зміг здати зразки біологічного середовища - сечі, то суд визначає поведінку особи, як таку, що суперечить доктрині venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), в основі якої лежить принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони.

Під час розгляду справи суддею не встановлено порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за №1452/735.

Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на вказане приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі від 30.12.2023 серії БАБ №582681; відеозаписом із місця події, що міститься на DVD диску (що додано до матеріалів справи).

Вважаю вищенаведені докази належними та допустимими в процесі доказування, оскільки такі здобуті уповноваженими особами, у спосіб та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення.

Окрім того, слід зазначити, що за клопотанням ОСОБА_1 , розгляд справи було відкладено, надано час для ознайомлення з матеріалами справи, до матеріалів справи долучено письмові заперечення ОСОБА_1 , ОСОБА_1 був присутній в судових засіданнях, надавав усні пояснення в судових засіданнях, висловлював свою позицію стосовно наявних в матеріалах справи доказах, допит свідка проводився також за участю ОСОБА_1 .

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно за вчинення особою правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачено накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ч.2 ст.33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами. Так, приходжу до переконання про доцільність накладення на ОСОБА_1 , стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки від 09.07.2024 року №2665 солдат ОСОБА_1 , перебуває на військовій службі у військовій частині з 20 червня 2024 рік і по теперішній час.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці.

Керуючись ст.ст.33, 40-1 ,221,283 , ч.1 п.1 ст.284 КУпАП , п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст. 130 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош