ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. Київ

Справа № 757/47850/23-п

Провадження № 33/824/3960/2024

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 188-50 КУпАП

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10 жовтня 2024 року, громадянці ОСОБА_1 03 жовтня 2024 року повторно надіслано вимогу посадової особи органу опіки та піклування щодо подання письмових пояснень та доказів по спраів. Встановлено термін виконання до 09 жовтня 2024 року. Попереджено про ст. 188-50 КУпАП на електронну адресу (ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Громадянка ОСОБА_1 станом на 10 жовтня 2024 року вимогу посадової особи не виконано.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 188-50 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-50 КУпАП закрито за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись з такою постановою, 25 березня 2024 року ОСОБА_1 подала через систему «Електронний суд» апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-50 КУпАП.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновки суду про доведеність її вини не відповідають обставинам справи, які спростовують фабулу адміністративного правопорушення.

Вказує, що посадові особи Служби у справах дітей та сім`ї Печерської РДА взагалі не листувалися з ОСОБА_1 , оскільки остання не має застосунку «Телеграм» та ніколи ним не користувалася, а для спілкування в мережі Інтернет використовує виключно електронну пошту «ІНФОРМАЦІЯ_3», за якою також зареєстрована в особистому кабінеті в системі «Електронний суд».

Зазначає, що посадовим особам Служби у справах дітей та сім`ї Печерської РДА було достовірно відомо про належні засоби спілкування з ОСОБА_1 , проте вони продовжували надсилати кореспонденцію на неіснуючу електронну пошту «ІНФОРМАЦІЯ_2».

За таких обставин, апелянт вважає, що матеріалами справи не доведено її обізнаність про вимоги посадових осіб Служби у справах дітей та сім`ї Печерської РДА, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-50 КУпАП.

Також в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримала 19 березня 2024 року в особистий кабінет у системі «Електронний суд».

У судовому засіданні ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Служба у справах дітей та сім`ї Печерської РДА у судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду в систему «Електронний суд» та на електронну пошту.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи, зокрема з постановиПечерського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 не брала участі в судовому засіданні 21 лютого 2024 року. У матеріалах справи також відсутні докази отримання копії вказаної постанови ОСОБА_1 . Таким чином, неспростованими є доводи апелянта про отримання копії оскаржуваної постанови лише 19 березня 2024 року в особистому кабінеті у системі «Електронний суд» (а. с. 129). Враховуючи, що апеляційна скарга подана 25 березня 2024 року, тобто в межах 10-денного строку з дня ознайомлення з повним текстом оскаржуваної постанови, з метою забезпечення права захист та справедливий судовий розгляд апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність, обґрунтованість та вмотивованість постанови суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Частиною 1 статті 188-50 КУпАП передбачено відповідальність зокрема за невиконання законних вимог посадових (службових) осіб органу опіки та піклування.

Суд першої інстанції вважав встановленим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-50 КУпАП, підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме: копіями вимог, листуванням в застосунку «Телеграм».

Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи, а також суперечить нормам матеріального та зроблений з порушенням норм процесуального права з огляду на таке.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційним переглядом встановлено, що в матеріалах справи міститься вимога в.о. начальника Служби у справах дітей та сім`ї (далі - Служба) від 20 березня 2023 року за вих. № 105/78-460, яка адресована ОСОБА_1 за місцем її реєстрації по АДРЕСА_1 (а. с. 3).

31 березня 2023 року через застосунок «WhatsApp» адресату «ОСОБА_1» було надіслано вказану вимогу (а. с. 6-8).

11 липня 2023 року за вих. № 105/78-1123, 11 вересня 2023 року за вих. № 105/78-1411 та 03 жовтня 2023 року за вих. № 105/78-1587 Начальником Служби було направлено вимоги ОСОБА_1 на електронну пошту «ІНФОРМАЦІЯ_2» (а. с. 9-13).

Надаючи критичну оцінку вказаним доказам апеляційний суд звертає увагу, що доказів надсилання та/або отримання ОСОБА_1 першої вимоги засобами поштового зв`язку матеріали справи не містять. Зворотного зв`язку від адресата « ОСОБА_1 » у застосуноку «WhatsApp» не надійшло. Окрім цього, відомостей щодо номеру телефону такого адресата суду не надано, що позбавляє суд можливості встановити належність направлення таких вимог у застосунок «WhatsApp».

Зрештою, зворотного зв`язку від ОСОБА_1 засобами електронної пошти на вимоги, направленні на адресу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » також не вбачається.

Апеляційний суд погоджується із доводами апелянта про те, що посадовим особам Служби було відомо про іншу адресу електронної пошти ОСОБА_1 , а саме « ІНФОРМАЦІЯ_3 », оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначена вказана адреса електронної пошти, на яку і було направлено копію протоколу.

Разом із цим, доказів надсилання вимог посадових осіб Служби на таку адресу електронної пошти ОСОБА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_3 » матеріали справи не містять, що з урахування заперечення належності ОСОБА_1 адреси електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відсутністю доказів отримання ОСОБА_1 вимог посадових осіб, що надсилалися іншими засобами телекомунікації не свідчить про доведеність «поза розумним сумнівом» факту отримання ОСОБА_1 адресованих їй вимог посадових осіб Служби.

Недоведеність факту отримання ОСОБА_1 адресованих їй вимог посадових осіб Служби виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за невиконання таких вимог.

Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, чим допустив неповноту судового розгляду та дійшов помилкових висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-50 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова Печерського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року - скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 188-50 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя О. В. Желепа