Справа № 192/2186/24
Провадження № 3/192/832/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н.О., розглянувши в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, до адміністративної відповідальності протягом року не притягався,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 28 липня 2024 року приблизно о 17 годині 20 хвилин в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно свого батька ОСОБА_2 , а саме: висловлювався на його адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином згідно підпису в протоколі. У зв`язку з викладеним суддя вважає за можливе розглянути протокол за відсутності ОСОБА_1 , оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП його участь не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що винуватість ОСОБА_1 доведена в повному обсязі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративним правопорушенням, є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Винуватість притягуваної до адміністративної відповідальності особи підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №180728 від 28 липня 2024 року, з якого з`ясовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: дата, час і місце вчинення; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 28 липня 2024 року, згідно якого ОСОБА_2 заявив, що 28 липня 2024 року приблизно о 17 годині 20 хвилин в АДРЕСА_1 , його син - ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно нього, а саме: ображав нецензурною лайкою, на зауваження заспокоїтися не реагував, тілесних ушкоджень не завдав; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких його син ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ображав його нецензурною лайкою, на зауваження заспокоїтися не реагував; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він пояснив, що 28 липня 2024 року, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своїм батьком та ображав його нецензурною лайкою, намагався вчинити бійку, на зауваження не реагував, свою вину визнає у повному обсязі; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , згідно яких до нього додому прийшов ОСОБА_2 та попросив викликати поліцію на ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що останній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ображав батька ОСОБА_2 нецензурною лайкою, на зауваження заспокоїтися не реагував; письмовими поясненнями ОСОБА_4 , згідно яких вона підтвердила, що син ОСОБА_1 дійсно вживає спиртні напої та кожного дня знущається над батьком ОСОБА_2 ; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 28 липня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 є кривдником ОСОБА_2 , копіями паспорту та РНОКПП ОСОБА_2 ; копією паспорту ОСОБА_1 ; копією довідки про склад сім`ї ОСОБА_2 , згідно якої ОСОБА_1 дійсно проживає разом з батьком ОСОБА_2 .

На думку судді, поведінка ОСОБА_1 свідчить про зухвалість, впевненість у власній безкарності, відсутності поваги та спрямована на утвердження переваги над більш вразливим членом родини, який не може чинити відповідний опір. Суддя вважає, що така поведінка викликала побоювання потерпілого за свою безпеку та спокій, емоційну невпевненість, у зв`язку з чим останній вимушений був звернутися до працівників поліції.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У зв`язку з обставинами справи та ставленням ОСОБА_1 до вчиненого, суддя вважає, що накладення на нього стягнення у виді штрафу або громадських робіт є недоцільним, у зв`язку з тим, що він не працевлаштований, а накладенням стягнення у вигляді адміністративного арешту буде досягнуто мету покарання, передбачену ст. 23 КУпАП.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 32, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 283, 284, ч.2, 3 ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягненняу виді адміністративного арешту строком на 5(п`ять)діб.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя: Н.О. Щербина