Справа № 168/571/24
Провадження № 3/168/329/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року сел. Стара Вижівка

Суддя Старовижівського районного суду Волинської області Малюта А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу від 23 квітня 2024 року серії ААБ № 071737 вбачається, що 23 квітня 2024 року о 17.19 год. ОСОБА_1 в с.Солов`ї по вул.Незалежності Ковельського району Волинської області керував автомобілем «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння.

Чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України. За що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

До початку судового засідання ОСОБА_1 та його захисник- адвокат Клімук В.С. подали клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Просили судове засідання провести в їхній відсутності. Клопотання мотивоване тим, що при складанні протоколу працівниками поліції були порушені численні вимоги діючого законодавства. Адвокат зазначив, що в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. Працівниками поліції одразу було запропоновано пройти огляд в Ковельському МТМО. Про що свідчить направлення. Проте огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, як передбачено статтею 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженою наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (надалі Інструкція), працівниками поліції запропоновано не було. Про що свідчить відсутність в матеріалах справи Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім цього Інструкцією передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, яким є Старовижівська ЦРЛ, а не Ковельське МТМО. Адже перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. А проведення огляду на стан сп`яніння в інших закладах забороняється. Що визначено статтею 266 КУпАП. Вказав, що рішення суду не може ґрунтуватися на доказах, здобутих з істотним порушенням прав особи. Крім цього, в клопотанні адвокат Клімук В.С. послався на положення частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти України», згідно яких суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Тому просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП протягом року не притягувався. Має посвідчення водія серії НОМЕР_2 , які згідно протоколу про адмінправопорушення, вилучено та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 .

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 23 квітня 2024 року серії ААБ № 071737, рапорт поліцейського від 23 квітня 2024 року, направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та диск із відеозаписом, беручи до уваги клопотання адвоката Клімука В.С., приходжу до наступних висновків.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Згідно із частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 23 квітня 2024 року серії ААБ № 071737 слідує, що 23 квітня 2024 року о 17.19 год. ОСОБА_1 в с.Солов`ї по вул.Незалежності Ковельського району Волинської області керував автомобілем «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння.

Чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України. За що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортним засобом і, які відмовилися від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП є відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженою наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з пунктом 7 розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІ Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведений поліцейським, в матеріалах справи відсутній.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису події правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки поліцейським пройти не запропоновано. Одразу було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в лікувальному закладі Ковельському МТМО. Про що свідчить направлення від 23 квітня 2024 року, наявне в матеріалах справи. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в на місці зупинки у відеозаписі не зафіксовано.

Відповідно до положень частини 3 статті 266 КУпАП у разі у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Інших способів встановлення стану сп`яніння законодавством не передбачено.

Зокрема вимоги пунктів 3,4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, вказують, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунктів 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тому суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б без сумніву підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 23 квітня 2024 року з ознаками алкогольного сп`яніння, і відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, окрім протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, який в даному випадку не може бути визнаний належним доказом у справі, в розумінні статті 251 КУпАП. Оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Виходячи з положень частини1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року та «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, є неприпустимим, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово наголошено, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, беручи до уваги вищевказане суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю згідно вимог статті 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись статтями 221, 247, 266, 284, 294 КпАП України,

суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. В. Малюта