ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 615/549/24 Головуючий суддя І інстанції Левченко А. М.
Провадження № 33/818/1209/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Валківського районного суду Харківської області від 24 червня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Валки Харківської області,

- визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього, відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 28.03.2024 року о 15:15 год. водій ОСОБА_1 в Харківській області в м. Валки по вул. Зоряна, 20, керуючи автомобілем «БМВ», номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з парканом. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1 та п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 011145.

Також, в цей же час та місце ОСОБА_1 керував автомобілем «БМВ», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка ходьба, нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 011123.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що в цей день він дійсно випив не багато алкогольних напоїв, проте автомобілем безпосередньо не керував. Вказував, що паркан не пошкоджено та його авто також не пошкоджено, а тому вважає, що суд першої інстанції помилково притягнув його до відповідальності за ст. 124 КУпАП та за ч.1 ст. 130 КУпАП. Зазначав, що будь-яких письмових пояснень працівникам поліції не надавав, а, враховуючи існування таких пояснень в матеріалах справи, вказував на підробку та фальсифікацію працівниками поліції матеріалів справи. Також посилався на те, що матеріали справи складені працівниками поліції з порушенням чинного законодавства. Зазначав, що автомобілем керував його знайомий ОСОБА_2 . Вважав, що суд першої інстанції порушив його права.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п.п. 12.1, 13.1, 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на докази, а саме відомості: протоколів про адміністративні правопорушення; схеми місця ДТП; письмових пояснень ОСОБА_1 ; рапорті інспектора поліції; направлення на огляд водія; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння; листі Територіального центру МВС № 6343; відеозапису з бодікамери працівника поліції.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 011123 від 28.03.2024 (арк. 1), ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка ходьба, не чітка мова). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, від керування відсторонений шляхом передачі тверезому водію

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 011145 від 28.03.2024 (арк. 24), ОСОБА_1 керуючи автомобілем не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з парканом в результаті чого авто завдано механічні пошкодження.

Аналізуючи зміст цих протоколів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 був повідомлений про те, що стосовно нього були складені протоколи про адміністративні правопорушення та був ознайомлений з їх змістом, про що свідчать його власноручні підписи в цих протоколах, в тому числі, в графі «..підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані правильні».

Відповідно до вимог ст. 267 КУпАП, вилучення речей і документів, у тому числі посвідчення водія, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного сп`яніння може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці дії, або до суду.

Належить взяти до уваги те, що протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою державою особою і дії посадової особи що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва для ініціювання проведення службової перевірки, не звертався з позовом до суду в порядку КАСУ на дії працівників поліції, а також не звертався із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 , а також відповідних висновків інших компетентних органів щодо незаконності дій працівників поліції під час складення ними протоколів про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в цих протоколах відповідають дійсності, тому можуть слугувати доказами у справі.

Поряд з цим в протоколах ОСОБА_1 не заперечував своєї вини та надав письмові пояснення на окремому аркуші.

Відповідно до відомостей письмових пояснень ОСОБА_1 він сьогодні перебував у знайомого де вони з ним вживали алкогольні напої, а саме горілку близько 15:00 год. він вирішив їхати додому на своєму авто будучи в п`яному вигляді під час руху він не впорався з керуванням авто та здійснив зіткнення з парканом.

Крім того, відповідно до відомостей рапорту помічника чергового ВП № 1 Богодухівського РУП ГУНП в Харківській області Коваль В.С. (арк. 27) вбачається, що 28.03.2024 року о 15:09 надійшло повідомлення зі служб 102 про те, що 28.03.2024 року о 15:09 за адресою: Валківський район, м. Валки, вулиця Зоряна, буд. 20, в`їхав в паркан на авто «БМВ» червоний колір д/н НОМЕР_2 невідомий чоловік на вигляд 60-65 років, лежить на кермі, без свідомості.

Враховуючи відсутність будь-яких скарг на дії працівників поліції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані у цьому рапорті заслуговують на увагу.

Крім того, в матеріалах справи міститься відеозапис події за участі ОСОБА_1 (арк. 49).

З відомостей цього відеозапису вбачається, що автомобіль «БМВ» червоного кольору у нерухомому стані перебуває по вул. Зоряна у м. Валки Харківської області та своєю передньою частиною контактує з металевим парканом.

Відповідно до відомостей схеми місця ДТП (арк. 27) вбачається, що автомобіль «БМВ» своєю передньою частиною контактував з металевим парканом. Також вбачається, що автомобіль БМВ отримав механічні пошкодження, а саме: передній бампер царапина лакофарбового покриття зліва.

Поряд з цим, відповідно до відомостей письмових пояснень ОСОБА_1 (арк. 28), які він надавав працівнику поліції безпосередньо на місці пригоди вбачається, що саме він керуючи своїм автомобілем не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з парканом.

Такі відомості свідчать про те, що автомобіль «БМВ» безпосередньо під керуванням ОСОБА_1 вочевидь допустив зіткнення з металевим парканом, що свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що, поза розумним сумнівом, спростовує такі твердження апелянта.

Крім того, відповідно до відомостей письмових пояснень ОСОБА_1 , він 28.03.2024 року перебував у знайомого де вони вживали алкогольні напої, а саме горілку. Близько 15:00 він вирішив їхати додому на своєму авто будучи в п`яному вигляді.

Поряд з цим, з відеозапису вбачається, що під час прибуття працівників поліції на місце події, ОСОБА_1 перебував на водійському місці, будь-яких інших осіб в салоні автомобіля та поруч не було. Спілкуючись з працівниками поліції ОСОБА_1 не зазначав, що він не керував автомобілем. Під час спілкування з працівниками поліції, останні виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_1 не заперечував, що випив 2 літри алкогольних напоїв. Після цього працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням газоаналізатору Драгер або проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці та відмовився їхати до медичного закладу.

Враховуючи такі відомості, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що поза розумним сумнівом саме ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та здійснив зіткнення з парканом.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції був допитаний у якості свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що саме він керував автомобілем, а ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидіння. Під час руху у них закінчився бензин і він пішов шукати допомогу, а ОСОБА_1 залишився у автомобілі спати.

Такі пояснення спростовуються відомостями відеозапису, оскільки ОСОБА_1 під час приїзду працівників поліції перебував на водійському місці, а також належить врахувати, що ОСОБА_1 не зазначав, що пересів з пасажирського місця на водійське.

Також суд апеляційної інстанції критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_2 , оскільки він перебуває у дружніх стосунках із ОСОБА_1 на протязі багатьох років та саме ОСОБА_1 запросив його в судове засідання для дачі показань.

Поряд з цим, належить врахувати, що працівники поліції не зазначали в протоколах про адміністративні правопорушення відомості про свідка ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 також не вказував на його існування, що вбачається з відомостей відеозапису.

Отже, такі показання свідка суд апеляційної інстанції розцінює як обраний спосіб захисту ОСОБА_1 для уникнення ним відповідальності, а тому вважає такі показання свідка необ`єктивними.

Враховуючи відсутність будь-яких скарг ОСОБА_1 щодо неправомірних дій праціників поліції, суд апеляційної інстанції дійшов виснеовку, що ОСОБА_1 особисто підписав свої пояснення, а під час апеляційного розгляду заперечує цей факт намагаючись уникнути відповідальність, оскільки в цих письмових пояненнях міститься його власноручний підпис, який візуально відповідає тим, які він ставив у протоколах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Поряд з цим, належить врахувати те, що відповідно до відомостей довідки (арк. 5), ОСОБА_3 отримав посвідчення водія внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України, що об`єктивно вказує на те, що ОСОБА_3 знає ПДР України.

Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до відомостей довідки (арк. 10) вбачається, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія 16.12.2010 року.

Наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія свідчить про те, що він успішно склав іспит на отримання посвідчення водія, тобто він знає Правила дорожнього руху.

Отже, апеляційний суд вбачає, що ОСОБА_1 свідомо ігнорував ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.п.12.1, 13.1, 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Валківського районного суду Харківської області від 24 червня 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков