Справа № 482/2532/23
Провадження № 33/812/417/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Шаманської Н.О.

за участю секретаря Лівшенка О.С. особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Могили С.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 , подане його захисником Могилою Сергієм Миколайовичем, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм ТОВ «Глобалтранс 2023» визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік

у с т а н о в и в:

Згідно постанови Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2024 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 561978 від 05 листопада 2023 року вбачається, що 05 листопада 2023 року о 21 год. 15 хв. у м. Нова Одеса Миколаївської області по вул. Торговій, біля будинку № 8, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21063», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя, тремтіння кінцівок пальців рук, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, захисник ОСОБА_1 Могила С.М. 24 липня 2024 року подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції. Крім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначав, що ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні, про її наявність дізнався з додатку «Дія» у липні 2024 року.

05 липня 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги. ОСОБА_2 зазначає, що ознайомився з матеріалами справи 10 липня 2024 року. В ході ознайомлення з матеріалами справи йому стало відомо про наявність у справі відеозапису подій 05 листопада 2023 року, зафіксованих на нагрудну камеру поліцейського. У зв`язку з цим, він подав заяву про видачу йому копії зазначеного запису, який отримав 18 липня 2024 року. За такого, строк на апеляційне оскарження відраховував саме з цієї дати, оскільки вважав, що саме 18 липня 2024 року ознайомився з матеріалами справи у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Могили С.М., апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у частині 2 статті 294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно положень частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення, передбачене частиною 2 статті 294 КУпАП, надає потенційному апелянту достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

За положеннями ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Так, причина пропуску строку звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову місцевого суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване судове рішення ухвалено судом 22 квітня 2024 року. ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні, проте, належним чином був повідомлений про розгляд справи, що підтверджується зворотніми повідомленнями про вручення йому судових повісток (а.с. 15,17). Крім того, у матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 08 лютого 2024 року про ознайомлення з матеріалами справи, на якій міститься підпис його представника ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами справи 12 лютого 2024 року.

Зазначені вище обставини свідчать про обізнаність ОСОБА_1 про розгляд справи у Новоодеському районному суді Миколаївської області.

Матеріали справи містять розписку представника ОСОБА_1 Могили С.М. від 10 липня 2024 року про ознайомлення з матеріалами справи уже після винесення оскаржуваної постанови.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_2 23 липня 2024 року, тобто поза межами строку встановленого ст. 294 КУпАП.

Посилання ОСОБА_2 у клопотанні про поновлення строку на той факт, що ним була отримана копія відеозапису 18 липня 2024 року не заслуговує на увагу, оскільки ОСОБА_2 отримав копію постанови 10 липня 2024 року. За такого, навіть з цієї дати ОСОБА_1 мав можливість оскаржити постанову у встановлений законодавством строк.

Посилання на дату отримання копії відеозапису з нагрудної камери поліцейського як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення є помилковим тлумаченням діючого законодавства, оскільки положення статті 294 КУпАП пов`язують строки оскарження виключно з моментом винесення судом відповідної постанови.

Інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт не наводить, зокрема, не вказує об`єктивних причин, які перешкодили вчасно подати апеляційну скаргу у визначений законом строк.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 знав про розгляд Новоодеським районним судом Миколаївської області справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, не подав вчасно апеляційну скаргу без об`єктивних на те причин, посилаючись фактично на те, що строк на оскарження ним відраховувався з дня отримання копії відеозапису подій, здійсненого на нагрудну камеру поліцейського.

Отже, враховуючи, що матеріали справи містять достатні дані про обізнаність ОСОБА_1 про складення протоколу про адміністративне правопорушення, про час і місце розгляду справи судом слід дійти висновку, що особою, яка подала апеляційну скаргу, не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах, встановленого ст. 294 КУпАП 10-денного строку, з дня винесення постанови суду.

За таких обставин, строк на апеляційне оскарження постанови суду не підлягає поновленню.

З урахуванням викладеного, керуючись ч.2 ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Шаманська