27.08.2024 Справа № 696/977/24
№ 3/696/667/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Кам`янка

Суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Шкреба В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з СПД № 2 (м. Кам`янка) відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою по АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-2, частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив :

06 серпня 2024 року о 22 год. 45 хв. гр. ОСОБА_1 здійснюючи рух на автомобілі ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 по вулиці Гайдамацькій в с. Жаботин Михайлівської ОТГ Черкаського району Черкаської області всупереч вимог п. 2.4 ПДР України не здійснив його зупинку на вимогу працівника поліції, яка була подана за допомогою сигнального диску червоного кольору (світлоповертачем) із вказівкою на цей транспортний засіб та подальше місце зупинки, і в подальшому не здійснював зупинку транспортного засобу після увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольорів.

Він же, в цей же час, в цьому ж місці керував автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено даними огляду на визначення такого стану за допомогою приладу «Драгер» про вміст алкоголю в крові 2,11 проміле, чим допустив порушення пункту 2.9 а) ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення йому повідомлень на його особистий телефонний номер.

З цього приводу суд також врахував, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього адміністративних матеріалів, а тому повинен був періодично цікавитись їх рухом і розглядом, чого не зробив.

Так, Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, так як обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарна Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у свої рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки ОСОБА_1 не повідомив суд про поважність неявки в судове засідання, його неявка не перешкоджала розгляду справи і згідно статті 268 КУпАП не була обов`язкова.

За змістом статей 252 та 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського та відео реєстратора службового автомобіля слідує, що ОСОБА_1 здійснював рух за кермом автомобіля, не виконував вимоги про зупинку транспортного засобу.

Огляд проводився з дотриманням відеофіксації як того вимагає стаття 266 КУпАП.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується і даними акту огляду на стан сп`яніння та роздруківкою з приладу «Драгер» про вміст алкоголю в його крові в розмірі 2,11 проміле.

З огляду на вказане працівником поліції було дотримано процедуру документування проходження медичного огляду згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом МВС, Мінохорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

Суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП і в ході судового розгляду, суд знаходить таку кваліфікацію підтвердженою.

Також, суд знаходить, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП окрім даних відеозапису з нагрудної камери поліцейського та відео реєстратора службового автомобіля поліції підтверджується даними протоколів, рапорту про виявлене правопорушення.

Таким чином, ці дії ОСОБА_1 суд кваліфікує як невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

У зв`язку з чим ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП. Обставин, що обтяжують або пом`якшують адміністративну відповідальність суд не знаходить.

Суд вважає, що ОСОБА_1 заслуговує на призначення йому адміністративного стягнення з урахуванням правил статті 36 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено стягнення.

Керуючись ст.ст. 33,40-1,130, 283-285 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ Про судовий збір,

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 до адміністративної відповідальності за статтею 122-2, частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення з урахуванням положень ст. 36 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00(сімнадцять тисяч) грн. ( Отримувач: ГУК у Черк. обл./Черкаська обл/21081300 р/р:UA0023001 МФО 899998 Код класифікації доходів бюджету 21081300 , Банк одержувача Казначейство України (ел.адм.подат.), призначення платежу адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 у дохід Державної судової адміністрації України (Отримувач коштів:ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, р/р UA 00026001, код класифікації бюджету 22030106, , банк одержувача Казначейство України (ел.адм.подат.), призначення платежу Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050, пункт 5) судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, захисником через Кам`янський районний суд Черкаської області до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.В.Шкреба