Справа № 309/1232/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 липня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі судді Фазикош Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Лукачко І. Й. яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Хустського районного суду від 31 жовтня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Хустського районного суду від 31 жовтня 2023 гр. ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження передбачене ст. 124 КУпАП закрито за спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності. Цуберу ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 044392 від 13.03.2023 та постанови судді від 31.10.2023 слідує, що ОСОБА_1 , 12.03.2023 року о 23 год. 50 хв. на автодорозі Мукачево-Рогатин-Львів керувала автомобілем «Skoda Fabia» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння 1, 75 проміле середнього ступеня тяжкості, що засвідчено актом та висновки медичного огляду стану алкогольного сп`яніння № 18 від 13.03.2023 року КНП «Хустська центральна районна лікарня імені ОСОБА_3 ».

12.03.2023 року о 23 год. 50 хв. на автодорозі Мукачево-Рогатин-Львів керувала автомобілем марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не урахувала дорожню обстановку, внаслідок чого допустила зіткнення із залізнобетонною опорою на залізничному переїзді с. Бороняво, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

В апеляційній скарзі захисником-адвокатом Лукачко І. Й. ставиться питання про скасування постанови судді від 31.10.2023 щодо ОСОБА_1 та закриття провадження у справі за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що відповідно до висновку, доданого до матеріалів адміністративної справи, огляд в закладі охорони здоров`я водія ОСОБА_1 лікарем ОСОБА_4 всупереч вимогам нормативних актів, відбувся 13.03.2023 року о 02.20 год., тобто через більш ніж дві години з моменту виявлення підстав для його проведення, а отже з порушенням п. 9 Розділу ІІ спільного Наказу МВС України та МОЗ України від 03.11.2015 №1452/735. Апелянт у своїх доводах зазначає, що висновок про стан сп`яніння складається на підставі акту обстеження, тобто акт передує складанню висновку. Посилається на наявний акт який був витребуваний судом з Хустської КНП «Ім. Віцинського» з якого слідує, що акт був складений 13.03.2023 року о 2 годині 25 хвилин, тобто, акт складений на 5 хвилин пізніше ніж висновок на підставі якого апелянту притягнуто до відповідальності. Таким чином адвокат Лукачко І. Й. вважає, що є всі підстави вважати медичний огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведений 13.03.2023 року лікарем ОСОБА_4 недійсним, а виданий ним висновок-неналежним та недопустимим доказом по справі. Апелянт також зазначає про відсутність факту фіксування проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також про відсутність відео доказу з місця події.

Адвокат Лукачко І. Й. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в апеляційній інстанції, повністю підтримали свою апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката Лукачко І. Й. задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Відповідно до приписів частини шостої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Ці вимоги закону, судом першої інстанції у цій справі дотримані належним чином.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 044392 від 13.03.2023, ОСОБА_1 о 23 год 50 хв 12.03.2023 на автодорозі Мукачево-Рогатин-Львів керувала автомобілем марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку, що підтверджується висновком медичного огляду стану алкогольного сп`яніння № 18 від 13.03.2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП стверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ № 044392 та серії ААБ № 044393 про правопорушення ОСОБА_1 за ст. 130, ч. 1 ст. 124 КУпАП, відеофіксацією місця події, актом та висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції проведеного КНП «Хуська центральна районна лікарня ім. ОСОБА_3 » ОСОБА_1 . За № 18 від 13.03.2023 із результатом обстеження приладом «Алконт» 8200 о 02 год. 25 хв. 13.03.2023, результат 1,7 проміле. За висновком за результатами огляду у ОСОБА_1 Алкогольне сп`яніння середнього ступеню.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Суд першої інстанції зібраним доказам дав належну оцінку. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи не містять істотних доказів про порушення інспектором СРПП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Ізай В. В. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 044392 від 13.03.2023 складено відповідно до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину.

Також з матеріалів справи слідує, що огляд водія проведений у зв`язку з виявленими ознаками запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Результат огляду на стан сп`яніння 1,75 проміле. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підписала без застережень, погодившись з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння. Апеляційний суд враховує, що результат тесту ОСОБА_1 , проведеного працівниками поліції, а саме 1,75 проміле, значно перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле) та беззаперечно вказує на перебування особи в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд на стан сп`яніння проводився пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду… водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з матеріалами справи мало місце ДТП і одразу після складання відповідних адміністративних матеріалів, подій ДТП, ОСОБА_1 була доставлена до лікарні та освідчена на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія ОСОБА_1 за її згодою проводився лікарем ОСОБА_4 , який будучи кваліфікованим фахівцем і встановив факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, про що склав відповідний висновок № 18 від 13.03.2023. Цей висновок не суперечить вимогам, як ст. 266 КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Крім того, апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних і про те, що в лікаря ОСОБА_4 , який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та склав висновок про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння були підстави для фальсифікації вищевказаного висновку щодо останнього, а також для його обмови у перебуванні у такому стані, у підтвердження цих даних також відсутні які-небудь належні докази.

З огляду на зазначені обставини, порядок проходження огляду на стан сп`яніння було дотримано. Отже, висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Відповідно до відеозапису, який міститься у матеріалах справи, - на місці вчинення адміністративного правопорушення, інспектором здійснювалося відеофіксація правопорушення на якому чітко зафіксовано автомобіль, яким керувала ОСОБА_1 , яка визнала факт вживання алкогольних напоїв, яке в розумінні статті 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснено відповідно до приписів чинного законодавства на підставі відповідних доказів, про які зазначено в постанові, доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_1 , а так само доказів на підтвердження порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, суду не надано та в судовому засіданні таких не здобуто, а ОСОБА_1 таким чином намагається уникнути відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржувала винесену щодо неї постанову за ч. ст. 124 КУпАП, чи оскаржувала дії працівників поліції щодо складання відносно неї протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги захисника щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

На будь-які інші докази чи обставини, які б спростовували висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не вказується.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, а саме, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, таке порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

При цьому, апеляційний суд ураховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни, навіть з урахуванням даних про його особу, не вбачається.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката Лукачко І. Й. задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що захисником не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Лукачко І. Й.. залишити без задоволення, а постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 31.10.2023 щодо ОСОБА_1 , - без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Фазикош Г. В.