Справа № 646/9473/24
№ провадження 3/646/4124/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2024 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Шиховцова А.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від групи ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Мерло Богодухівського району Харківської області, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , оператора БПЛА, старшого солдата, що проходить військову службу за мобілізацією, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНХІ-2/7049 від 19.08.2024 старший солдат ОСОБА_1 19.08.2024 о 10 год. 15 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння на території тимчасової дислокації підрозділу військової частини в АДРЕСА_2 в умовах особливого періоду, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 було направлено до КНП «Шевченківська ЦРЛ», та проведено медичний огляд, яким встановлено, «наркотичне сп`яніння», висновок №1046 від 18.08.2024.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що згаданий протокол та додані до нього матеріали підлягають поверненню для належного оформлення з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, такий не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, у протоколі та в адміністративних матеріалах наявні розбіжності щодо дати вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме в протоколі про адміністративне правопорушення така вказана "19.08.2024", а у висновку №1046 щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і в поясненнях військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 "18.08.2024».

Крім цього, в порушення вищевказаних вимог в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у суті правопорушення вказано, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, тоді як в матеріалах справи міститься Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1046 від 18.08.2024, відповідно до якого підтверджено перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Суддя наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»),заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суддя має розглядати справу в межах висунутого особі обвинувачення та позбавлений можливості надавати діям особи іншу правову оцінку ніж та, що зазначена в протоколі, оскільки виходячи з системного аналізу положень ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначені недоліки суддя відносить до суттєвих порушень вимог діючого КУпАП, що не дають здійснити всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи у їх сукупності та прийняти законне і обґрунтоване рішення по справі відповідно до діючого КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, суддя дійшов висновку, що матеріали та протокол про адміністративне правопорушення слід повернути органу, який його склав, для усунення вказаних недоліків.

Доопрацьовану справу про адміністративне правопорушення необхідно надіслати з урахуванням вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.7, 245, 251, 256, 278 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до групи ІНФОРМАЦІЯ_1 для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Шиховцова