Номер провадження: 33/813/1280/24
Номер справи місцевого суду: 947/6427/24
Головуючий у 1-й інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Шуляка Руслана Валерійовича
розглянувши апеляційну скаргу захисника Шуляка Руслана Валерійовича
на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2024 року

ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 лютого 2024 року о 23.26 годині в м.Одесі по вул.Люстдорфська дорога, 94а/1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai, н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія із застосуванням технічного приладу «Drager Alkotest 7510». Результат огляду позитивний 0,67 %, тобто порушив вимоги п.2.9а «Правил дорожнього руху України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене

ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Шуляк Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2024 року скасувати, справу повернути на повторний розгляд до суду першої інстанції.

За доводами апеляційної скарги справу розглянуто без участі захисника та

ОСОБА_1 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Судом не повідомлено захисника про дату та час ознайомлення з матеріалами справи, як про те просив захисник у клопотанні, поданому до суду 13 березня 2024 року. В судовому засіданні 02 квітня 2024 року захисник участі не приймав, оскільки не був ознайомлений з матеріалами справи та чекав від суду відповіді на раніше подане клопотання, що зазначене вище. Крім того, посилається на те, що впродовж однієї години, після складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 здав аналіз на предмет наявності у його організмі вмісту алкоголю, результат якого був негативним, оскільки алкоголю не виявлено. Наведені вище обставини, на думку захисника, мають слугувати правовою підставою для скасування оскаржуваної постанови та направлення справи на повторний розгляд до суду першої інстанції.

28 травня 2024 року та 25 червня 2024 року захисником ОСОБА_2 , також подано до суду доповнення до апеляційної скарги.

Вирішуючи питання щодо про прийняття зазначених вище доповнень до апеляційної скарги, поданих захисником, апеляційний суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскаржувана постанова прийнята Київським районним судом м. Одеси 02 квітня 2024, відтак строк на апеляційне оскарження цієї постанови суду закінчився 12 квітня 2024 року.

Як убачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу захисником подано 12 квітня 2024 року.

Доповнення до апеляційної скарги, захисником подані лише 28 травня 2024 року та 25 червня 2024 року, тобто поза межами строку, регламентованого для подачі апеляційної скарги, при цьому захисником не порушується питання про поновлення строку для подачі доповнень до апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного вище, зважаючи на те, що за наслідками пропуску процесуального строку, регламентованого законом, особа втрачає право на вчинення певної процесуальної дії, відтак апеляційний суд під час апеляційного перегляду справи не надає оцінку доводам захисника, які викладені у доповненнях до апеляційної скарги, оскільки вони подані поза межами строку на апеляційне оскарження, при цьому не заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В судовому засіданні захисник Шуляк Р.В. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Вислухавши захисника ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що захисником не заперечується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин встановлених та зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу захисник не оспорює. Не ставить під сумнів захисник і те, що обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 фіксувалися правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації, а тому з огляду на приписи ч. 7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: "будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобіля мита їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі" (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі "О`Галлоранта Франціс проти Сполученого Королівства" ("O'Halloranand Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2ст. 266КУпАП).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).

Так розділом II указаної Інструкції визначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (пункт 1 Розділу II Інструкції).

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (пункт 3 Розділу II Інструкції).

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (пункт 5 Розділу II Інструкції).

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 Розділу II Інструкції).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення ( пункт 9 Розділу II Інструкції).

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (пункт 10 Розділу II Інструкції).

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (пункт 16 Розділу III Інструкції).
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (пункт 17 Розділу III Інструкції).
Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма» (пункт 18 Розділу III Інструкції
Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я (пункт 19 Розділу III Інструкції)
Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (пункт 20 Розділу III Інструкції).
Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року N 1103 (далі- Порядок).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (пункт 4 Порядку).

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності (пункт 5 Порядку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам (пункт 6 Порядку).

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (пункт 7 Порядку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку).

У разі коли в результаті дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад, в обов`язковому порядку проводиться дослідження з метою виявлення в його організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 12 Порядку) .

Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (пункт 13 Порядку).

Наведені вище вимоги національного законодавства правоохоронцями дотримані.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема до одних із таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, акт огляду, а також інші документи.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП, суд в основу оскаржуваної постанови поклав відомості, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії, акті огляду, письмових поясненням ОСОБА_1 , а також відеозаписі, долученому до матеріалів справи.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №533335 від 07 лютого 2024 правоохоронцями зафіксовано, що: «07 лютого 2024 року о 23.26 год. в м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 94 а/1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння водій пройшов на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest» 7510 ARLM-0433, тест №1644, позитивний 0,67%, що було зафіксовано на ПВР 471480; 475770, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП».

У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 надав такі пояснення: «забирав дружину, зранку випив, не встиг отверезіти, дружина наговорила багато».

У графі «до протоколу додаються» зазначено: відео з ВПР 471480, 475770, чек драгеру, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також убачається, що ОСОБА_1 без будь-яких зауважень засвідчив власним підписом відомості, які зафіксовані та відображені у чеку-роздруківці спеціального технічного засобу алкотестеру "Drager" Alcotest 7510 від 07 лютого 2024 року та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто погодився з тим, що він як особа, яка керувала транспортним засобом на вимогу поліцейського на місці зупинки транспортного засобу, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, яким установлено в його крові 0,67 проміле, при максимально допустимій нормі 0,2 проміле. Результати огляду отримано 07 лютого 2024 року о 23:47:42 год.

Із долученого до матеріалів цієї справи відеозапису, убачається, що правоохоронцями зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 через те, що у автомобіля було спущене праве переднє колесо та не працювала права фара. Під час спілкування правоохоронців з водієм, у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та

ОСОБА_1 підтвердив, що зранку вживав алкоголь (23:32:02, 23:44:10) у зв`язку з чим поліцейськими на адресу водія висловлено вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестеру) або ж у закладі охорони здоров`я. Також водієві роз`яснено право відмовитися від проходження огляду у зазначений вище спосіб та повідомлено, що у такому разі відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на місці зупинки за допопогою алкотестеру, безпосередньо перед його початком, поліцейський роз`яснив йому порядок проходження огляду. При цьому, ОСОБА_1 не висловлював вимогу про надання йому сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Як убачається з відеозапису, цифровий показник спеціального технічного засобу зафіксував результати огляду на рівні 0,67 проміле алкоголю в крові, з такими результатами

ОСОБА_1 погодився у зв`язку з чим відносно водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП через з порушення п.2.9а ПДР. Після складення адміністративних матеріалів, водія у супроводі правоохоронців було доставлено до відділу поліції, де у той час знаходилася його дружина. Примітно і на цьому звертає увагу апеляційний суд, що фіксування подій за допомогою портативних відеореєстраторів закінчилася о 00:58:33 год.

Як на підставу для задоволення апеляційних вимог в апеляційній скарзі, захисник посилається на те, що впродовж однієї години, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами проведення у його організмі алкоголю не виявлено.

На підтвердження зазначених вище доводів апеляційної скарги, захисник долучив копію протоколу №000152 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовину та стану сп`яніння від 08 лютого 2024 року, складеного КНП «ООМЦПЗ» ООР за формою №129/0, затвердженої наказом МОЗ України 27.12.1999 року №302, який містить інформацію про те, що ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я було доставлено командиром роти, капітаном поліції ОСОБА_3 о 23:45 год. 07 лютого 2024 року. Датою та точним часом огляду є 01:03 год. 08 лютого 2024 року. Зі слів ОСОБА_1 установлено, що востаннє він вживав алкоголь 26 січня 2024 року, і він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest 6810, прилад ARAF 0366, тест №50580, результат 0,00 проміле. Крім того, з метою проведення дослідження у ОСОБА_1 було відібрано біологічне середовище (сечу), за результатами дослідження якої етанолу в сечі не виявлено. Висновок огляду тверезий. Протокол підписано лікарем КНП «ООМЦПЗ» ООР ОСОБА_4 .

Також за клопотанням захисника до матеріалів справи долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції від 08 лютого 2024 року (далі Висновок), з якого убачається, що він складений лікарем КНП «ООМЦПЗ» ООР ОСОБА_5 08 лютого 2024 року на підставі даних, що містять в акті медичного огляду, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000412, складеного о 00:29 год. 08 лютого 2024 року. ОСОБА_1 направлений на огляд командиром 1 роти, 1 полку УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції Кравчуком Д.П. 07 лютого 2024 року о 23:45 год. У графі дата і точний час огляду зазначено 08 лютого 2024 року о 00:32 год., який проведено лікарем КНП «ООМЦПЗ» ООР ОСОБА_5 . За результатами огляду встановлено, що ОСОБА_1 тверезий, алкогольного та наркотичного сп`яніння не виявлено.

Зазначені вище документи, надані захисником, як джерела доказів, апеляційний суд не приймає до уваги та відхиляє з підстав їх недопустимості, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 наказу МОЗ України «Про внесення змін до наказу МОЗ України від 27 грудня 1999 року №302» від 26 жовтня 2009 року №774 відмінено форми облікової медичної документації, затверджені наказом МОЗ від 27 грудня 1999 N 302 ( v0302282-99 ) "Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в поліклініках (амбулаторіях)", а саме: форму N 129/о ( va302282-99 ) "Протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану сп`яніння".

Отже, наданий захисником документ, виданий за формою, яка відмінена, починаючи з жовтня 2009 року, у розумінні положень діючого законодавства, не має правового значення, оскільки наразі він не є таким, що встановлює факти юридичного характеру.

Крім того, як було зазначено вище, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вносить виключно (лише) до акта медичного огляду, форма якого визначену у Додатку 3 до Інструкції (пункт 6 розділу ІІІ Інструкції).

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (пункт 16 розділу ІІІ Інструкції).

За таких обставин, наданий захисником протокол медичного огляду, датований 08 лютого 2024 року, зважаючи на положення чинного законодавства, не є тим документом на підставі якого проводиться огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, інформація зафіксована та відображена у цьому документі, не вноситься до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З вказаного вище висновку наданого захисником убачається, що його складено на підставі акту огляду №000412, складеного 08 лютого 2024 року, копію цього акту захисником до матеріалів справи не долучено, а його примірник за результатами проведення огляду ОСОБА_1 , як то передбачено п.20 розділу III Інструкції, 13 Порядку, правоохоронцям не вручався.

Наданий захисником протокол огляду та висновок не узгоджуються між собою, оскільки їх зміст містить розбіжності щодо точного часу проведення огляду, інформації про лікаря, яким був оглянутий ОСОБА_1 .

В судовому засіданні захисник підтвердив, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводився без участі правоохоронців, тобто усупереч вимог п.17 розділу III Інструкції,зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 не було повідомлено оглянутій особі в присутності поліцейського, який його доставив, про що у висновку, наданому захисником відсутній відповідний запис.
Наведене вище свідчить про те, що усупереч вимогам Інструкції та Порядку, огляд ОСОБА_1 проводився за відсутності правоохоронців, присутність яких у цьому випадку є обов`язковою.

Сукупність наведеного вище, зокрема неналежна форма документального оформлення огляду, порушення порядку його проведення у закладі охорони здоров`я, невідповідність інформації, викладеній у протоколі та висновку, фактичним обставинам справи, вагомо свідчить про недопустимість цих доказів.

Щодо аргументів захисника про розгляд цієї справи суддею першої інстанції без участі ОСОБА_1 та його захисника, апеляційний суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За висновком ЄСПЛ з огляду на принцип, згідно з яким Конвенція покликана гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними, право на справедливий суд не може вважатися ефективним, якщо клопотання та зауваження сторін не будуть справді "заслухані", тобто належним чином розглянуті судом. У рішеннях судів і трибуналів мають бути належним чином наведені підстави, на яких вони ґрунтуються. Цей обов`язок обґрунтовувати рішення не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, висунутий скаржником, а передбачає, що сторони судового провадження можуть розраховувати на отримання конкретної та чіткої відповіді на аргументи, які є вирішальними для результату цього провадження. Ступінь застосування цього обов`язку обґрунтовувати рішення може змінюватися залежно від характеру рішення та має визначатися з огляду на обставини справи (див. рішення у справі "Мазахір Джафаров проти Азербайджану" (Mazahir Jafarov v. Azerbaijan), заява N 39331/09, пункти 34 і 35, від 02 квітня 2020 року з подальшими посиланнями).

Переглядаючи цю справу апеляційний суд враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема рішення у справі справі "Серявін та іншіпроти України", де ЄСПЛ зазначав: "ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті".

Апеляційний суд враховує, що справу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та його захисника водночас, це не вплинуло на правильність висновку судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

При цьому, судом апеляційної інстанції забезпечено захиснику можливість ознайомитися з матеріалами цієї справи, і за його клопотаннями розгляд справи відкладався декілька разів, і під час апеляційного перегляду справи судом надано оцінку доказам, що долучені захисником.

Отже, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості захищати свої інтереси у суді, шляхом подання апеляційної скарги з наведенням мотивів і доводів в обґрунтування власної правової позиції захисту, і це право ОСОБА_1 було забезпечено апеляційним судом, з підстав, викладених вище, у тому числі шляхом проведення судового засідання за участі його захисника.

Таким чином, апеляційним судом забезпечено реалізацію права ОСОБА_1 бути "почутим", тим самим дотримано гарантії справедливого розгляду справи.

Іншими доводами апеляційну скаргу захисник не обґрунтовує.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до

ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст. 247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Шуляка Руслана Валерійовичазалишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко