Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/544/24
Провадження № 3/506/518/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2024 року суддя Красноокнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О. Л., за участі секретаря судового засідання Смернової Д.Ю., захисника Музичука Є.А., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Магадан, російської федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст.204-1 ч.2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

08.06.2024 року о 01.00 год. на східній околиці с. Вижине Подільського району Одеської області на відстані до 7000 м від лінії державного кордону України було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який у групі осіб, в пішому порядку, з документами, що посвідчують його особу, здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України на вихід з України в Республіку Молдова в районі пп/зн №0434 на напрямку с.Вижине (Україна) с.Колосово (Республіка Молдова), поза встановленими пунктами пропуску, чим порушив ст.9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Разом з тим, відповідно до ордеру на надання правничої допомоги , у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку приймав участь адвокат Музичук Є.А. За таких обставин справа розглянута у відсутність ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ст.268 КУпАП.

На думку захисника, провадження по справі слід закрити, так як, у ОСОБА_1 був лише намір перетнути державний кордон України, однак будь-який активних дій для реалізації цього наміру останній не здійснив. При це свідчить те, що останній був виявлений за 7000 м від державного кордону , а спробувати перетнути кордон за такої відстані фізично неможливо . При цьому закон про адміністративну відповідальність не визначає як порушення та не передбачає відповідальність за думки особи (наміри, бажання тощо) і допоки такі думки не почали втілюватися у життя, вони не створюють ні події правопорушення, не складу правопорушення. Крім того, захисник вважав, що вказаний протокол також можливо направити на доопрацювання через некоректно складену описову частину та через незрозумілі скорочення .

Вислухавши думку захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За положеннями ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Аналізуючи наведене, слід дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Так , ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч.3 ст.9 вказаного Закону визначено, що пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна

Відповідно до ч.1 ст.12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Суд приймає до уваги, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення, визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану», заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Частиною 2 ст.204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне із порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ПдРУ №290650 від 08.06.2024 року, складеним відносно ОСОБА_1 за ст.204-1 ч.2 КУпАП, який підписаний останнім./а.с.1/;

- рапортом начальника групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 »(тип Б) молодшого лейтенанта ОСОБА_2 , згідно з яким на східній околиці АДРЕСА_2 на відстані до 7000 метрів від лінії державного кордону України було виявлено 3 громадян України: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з документами, що посвідчують особу, без багажу, які мали намір незаконно перетнути Державний кордон України поза пунктами пропуску на вихід з України в Республіку Молдова на напрямку с. Вижине (Україна) с. Колосово (Республіка Молдова) в районі пп/зн 0434, чим порушили вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон» /а.с.2/;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.06.2024 року, згідно з якими 26.05.2024 року він мав намір незаконно перетнути державний кордон України в Республіку Молдова, щоб в подальшому знайти роботу за кордоном. Під час реалізації свого наміру він вирушив на транспортному засобі таксі(декілька разів з пересадками) в бік державного кордону України спільно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після висадки з таксі, інформацію щодо місця перетину державного кордону в обхід пунктів пропуску їм надавали за допомогою мобільного телефону, куди направляли інструкції. Під час руху до державного кордону їх було виявлено прикордонниками. Свою вину визнає повністю. До працівників державної прикордонної служби скарг та претензій немає /а.с.3/;

- аналогічними письмовими пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 08.06.2024 року/а.с.5-6/;

- витягом з бази даних ІТС «Ризик», згідно з яким відомості відносно ОСОБА_1 у вказаній базі даних відсутні /а.с.7/;

- доповідною запискою про результати проведення перевірочних заходів з додатками /а.с.10-17/;

Оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, суддя вважає наявні в матеріалах справи докази достатніми для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом» щодо намагання останнього перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску через державний кордон України в пішому порядку, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Тому приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.2 КУпАП і, з врахуванням обставин справи та особи правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, та враховуючи те, що правопорушення вчинено під час дії на території України воєнного стану, внаслідок чого заборонено виїзд за межі держави осіб чоловічої статі призовного віку, вважаю, що стягнення відносно ОСОБА_1 слід обрати у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому санкцією вказаної статті.

Підстави для застосування до ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у виді конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, яке санкцією ч.2 ст.204-1 КУпАП передбачене як обов`язкове, відсутні, у зв`язку з відсутністю будь-яких предметів, які підлягали б конфіскації.

Крім того, відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір в дохід держави.

Що стосується позиції захисника про відсутність будь-яких активних дій ОСОБА_1 , які б свідчили про вчинення останнім спроб перетнути державний кордон , то вона , на думку суду, є помилковою. Так , захисник не заперечував , що ОСОБА_1 прибув до населеного пункту Вижине , маючи намір на незаконний перетин державного кордону . При цьому судом встановлено , що також не заперечувалося захисником , що перед прибуттям до н.п. Вижино ОСОБА_1 ,реалізуючи вказаний намір, приїхав з м.Київ до м.Одеса ,передав невідомій йому особі кошти у розмірі 5000 доларів США за подальшу допомогу та супровід щодо незаконного перетину державного кордону, у подальшому рухався з м.Одеса на таксі на територію контрольованого прикордонного району , яким відповідно до Постанови КМ від 03.08.1998 року №1199, є територія Окнянянської територіальної громади Подільського району Одеської області Саме під час активної реалізації вказаної спроби незаконного перетину кордону , до якого ОСОБА_1 ,висадившись з таксі, у пішому порядку рухався у групі осіб ,він і був затриманий працівниками ДПСУ, чим і було припинено правопорушення , а тому посилання на те, що це були лише наміри , а не активні дії , спрямовані на перетин державного кордону, суперечать встановленим по справі обставинам , є лише бажанням останнього уникнути відповідальності .

Слід зауважити, що як при складанні протоколу, так і при наданні пояснень та складанні власноручної розписки, де останній повністю визнавав свою вину у спробі незаконного перетину державного кордону та просив розглядати справу його відсутність/ а.с.3,8/, ОСОБА_1 жодних зауважень або заперечень проти обставин справи не повідомляв .

При цьому будь-яких посилань на незаконні дії працівників ДПСУ при складані вказаних документів ОСОБА_1 не заявлялося.

Що стосується думки захисника про направлення справи на доопрацювання, то суддя не вбачає будь-яких підстав для задоволення вказаного клопотання через відсутність обставин, які б перешкоджали розгляду справи по суті

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /РНОКПП НОМЕР_1 / до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 13600 грн., без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнення штрафу проводити на р/р UA0015626, отримувач коштів: ГУК в Од.обл/отг смт Окни/21081100, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат), ; МФО 899998, код платежу: 21081100, призначення платежу: штрафи від населення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , /РНОКПП НОМЕР_1 /,судовий збір в сумі 605,60 грн. в дохід держави на рахунок: Отримувач коштів; ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом 15 днів з моменту набрання постановою законної сили, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу 27200 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повний текст постанови було оголошено в залі судового засідання 22 серпня 2024 року о 16 г 50 х.

Суддя Чеботаренко О. Л.