Справа № 496/3202/23
Провадження № 3-в/496/21/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Драніков С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, за протоколом серії ААД №122814 від 09.03.2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 , в якої він просить суд розглянути заяву перегляд судового рішення по справі №496/3202/23 за нововиявленими обставинами, внаслідок незаконного та необґрунтованого рішення судом першої інстанції, а також про вивчення та встановлення предмету доказування факту та події за протоколом серії ААД №122814 від 09.03.2023 року, по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 .

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 25 травня 2023 року по справі № 496/3202/23, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-2, 130 ч. 1, 185 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення: за ст.122-2 КУпАП - у виді штрафу на користь держави у розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн; за ч.1 ст.130 КУпАП - у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік; за ст.185 КУпАП - у виді штрафу на користь держави у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн. На підставі ч.2 ст.36 КУпАП на ОСОБА_1 накладено остаточне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Не погодившись з постановою Біляївського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. Постановою судді Одеського апеляційного суду Заїкіна А.П. від 19 червня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 повернута йому з підстав того, що була подана з пропуском строку на апеляційне оскарження і апелянт у скарзі не порушив питання про поновлення цього строку. 30 червня 2023 року ОСОБА_1 вдруге подав апеляційну скаргу на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 25 травня 2023 року. Постановою судді Одеського апеляційного суду Громіка Р.Д. від 19 липня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була повернута оскільки її вимоги були неконкретизовані та суперечили положенням чинного законодавства. Після цього ОСОБА_1 ще шість разів подавав апеляційні скарги на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 25 травня 2023 року, які також були повернуті йому постановами апеляційного суду від 01 вересня 2023 року, від 11 вересня 2023 року, від 29 вересня 2023 року, від 02 листопада 2023 року, від 28 грудня 2023 року та від 25 березня 2024 року. 29 квітня 2024 року ОСОБА_1 в черговий раз подав апеляційну скаргу на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 25 травня 2023 року, яка вже неодноразово була предметом апеляційного розгляду і стосовно якої вже приймалися рішення судом апеляційної інстанції, що набрали законної сили і не підлягають оскарженню в касаційному порядку. Постановою апеляційного суду від 20 травня 2024 року апеляційна скарга була повернута ОСОБА_1 з підстав того, що апеляційним судом вже приймались рішення стосовно апеляційного перегляду постанови Біляївського районного суду Одеської області від 25 травня 2023 року і рішення апеляційного суду набрали законної сили і не підлягають оскарженню в касаційному порядку. Крім того на переконання судді -доповідача, ОСОБА_1 шляхом подачі нескінченної кількості апеляційних скарг свідомо зловживає своїми процесуальними правами і затягує строк звернення постанови суду до виконання. 26 серпня 2024 року до Біляївського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд справи № 496/3202/23 за нововиявленими обставинами. До цього, 12.08.2024 року, ОСОБА_1 вже звертався до суду з двома аналогічними заявами, які були йому повернуті.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Біляївського районного суду Одеської області від 25 травня 2023 року за нововиявленими обставинами, суд приходить до наступних висновків: кодексом України про адміністративні правопорушення не визначені порядок і право осіб на перегляд постанови у справі про адміністративні правопорушення за нововиявленими обставинами. Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, а у справах про адміністративні правопорушення - КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права. Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Правом на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 25 травня 2023 року ОСОБА_1 скористався. Главою 24-1 КУпАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом. Проте, навіть у цьому випадку, згідно з положеннями ст.297-4 КУпАП, заява про перегляд такої постанови подається до Верховного Суду. Водночас, судові рішення міжнародних судових установ не містяться в даній адміністративній справі.

Статтею 459 КПК України передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами, але це стосується лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях, а діюча норма КПК України не розповсюджується на судові рішення, ухвалені в порядку КУпАП. Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення, у тому числі за нововиявленими обставинами, чинним законодавством не передбачено. Повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ суд не наділений. Отже нормами КПК України не передбачено можливості перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень у справах про адміністративні правопорушення. Із такою позицією погоджується і Верховний Суд, що вбачається із ухвали від 15 жовтня 2019 року, справа №51-4998ска19.

Статтею 245 КУпАП визначено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення. Такими, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен перевірити, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. У зв`язку з цим, та виходячи з практики ЄСПЛ, суд приходить обґрунтованого висновку про неможливість діяти у спосіб, не передбачений процесуальним законом, тобто в даному випадку - здійснити перегляд судового рішення в порядку, не визначеному КУпАП. У відповідності до рішення ЄСПЛ у справі "Васильєв проти України" (заява N 11370/02) від 21 червня 2007 року, повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд справи не повинен розглядатися як замаскована апеляція, а сама лише можливість існування двох точок зору на предмет не є підставою для повторного розгляду справи. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру. У рішенні ЄСПЛ у справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. У рішенні у справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року (заява N 23436/03), ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder V. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги той факт, що нормами КУпАП не передбачено порядок перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень ухвалених в справах про адміністративні правопорушення, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 необхідно повернути.

Керуючись ст.ст. 245, 294, 251, 256, 278, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, внаслідок незаконного та необґрунтованого рішення судом першої інстанціях, а також про вчинення та встановлення предмету доказування факту та події за протоколом серії ААД №122814 від 09.03.2023 року повернути заявнику.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Драніков