ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 631/892/23 Головуючий 1 інстанції: Трояновська Т.М.
Провадження №33/818/1097/24 Доповідач: Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Нововодолазького районного суду Харківської області від 15 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 15 квітня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постановою встановлено, що 04 липня 2023 року о 17 годині 33 хвилин у Харківській області, Харківському районі, Нововодолазької об`єднаної територіальної громади, під`їзд до села Липкуватівка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджує тест №248 від 04 липня 2023 року з результатом 0,27%. Водій від керма відсторонений, з результатом згодний.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п.2.9 А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови районного суду та закриття провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування доводів зазначає, що матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом, а відеозаписи з телефону не містять дати та часу подій. Крім того, відсутні законні підстави зупинки транспортного засобу, що підтверджується матеріалами справи. На думку апелянта, відеофіксація здійснена не повністю, не є безперервною, у зв`язку з чим її не можна визнати належним та допустимим доказом. Звертає увагу на те, що на відеозаписі з бодікамери поліцейського відсутні процедури огляду на стан сп`яніння, складання акту огляду на стан сп`яніння, протоколу про адміністративне правопорушення, ознайомлення та роз`яснення прав і обов`язків, згідно ст.268 КУпАП, відсутня пропозиція від поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі та його відмова від проходження. Зазначає, що він не був згоден із результатом технічного пристрою Драгер 6820, пропонував проїхати до медичного закладу, намагався зняти події на власний телефон. Вказує, що поліцейський ОСОБА_2 заблокував його дії та погрожував відвести до військкомату. Крім того, підписи в протоколі та на чекові драгер-тесту поставлені під тиском і погрозами поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які силою не надавали йому можливості проводити відеозйомку на власний телефон та телефонувати. Від керування транспортним засобом його не відстороняли, право на керування транспортним засобом іншій особі він не надавав.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9 А.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.9 А Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 А Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на відомості протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_1 , рапорт інспектора САП Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області Руслана Лобатенка, даними тестування на алкоголь за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, письмові пояснення ОСОБА_4 , а також на відомості відеозапису події за участю ОСОБА_1 .

Із відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 2) вбачається, що 04 липня 2023 року о 17 годині 33 хвилини в Харківській області Харківському районі, Нововодолазька ОТГ під`їзд до с. Липковатівка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21093, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння що підтверджує тест №248 від 04 липня 2023 року. З результатом 0,27 %, водій від керма відсторонений, з результатом згодний. ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. Свідки чи потерпілі не залучались, оскільки велась відеофіксація за допомогою портативного відеорегістратору поліції та мобільний телефон (айфон 13).

Аналізуючи зміст цього протоколу, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями цього протоколу, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі в графах: «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи»; «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані правильні)»; «Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав», «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», де ОСОБА_1 зазначив, що йому «права повідомлені після складання матеріалів, не було повідомлено про відеозйомку на бодікамеру і власний айфон», що поза розумним сумнівом спростовують доводи апелянта в цій частині.

Також належить взяти до уваги, що відповідно до відомостей рапорту інспектора САП ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, капітана поліції Руслана Лоботенка, згідно з якими, він у складі ГРПП разом з інспектором СРПП ВП №3 капітаном поліції Морусом О.М. під час патрулювання території обслуговування 04 липня 2023 року на під`їзді до с. Ліпкуватка був зупинений мопед під керуванням ОСОБА_5 , 2007 року народженн, та в той час коли встановлювали місце знаходження його батьків, так як він є неповнолітнім, я звернув увагу як о 17:33 мимо нас проїздить авто ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , яке почало смикати, а водій не міг вмикнути коробку передач, бо чути було характериний звук, на що було прийняте рішення зупинити дане підозріле авто, так як бодікамера знаходилась в інспектора Морус, а службове авто стояло в інший бік, я взяв до рук свій мобільний телефон «Айфон 13» та почав вести зйомку на нього як зупинив дане авто, при зупинці я почув характерний запах алкоголю з салону авто, на що запитав у водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чи не вживав він спиртні напої, на що останній повідомив, що випив бокал «сидру». Після чого був викликаний інший екіпаж поліції, в якого знаходився алкотестер «Драгер 6820». Після прибуття іншого екіпажу з використанням портативного відеореєстратору в установленому законом порядку водію ОСОБА_1 було запропоновано під відеозапис пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, продувши тест №248 від 04 липня 2023 року алкогольне сп`яніння було підтверджено, а саме 0,27 проміле. На запитання до водія чи згоден чи бажає до медзакладу, було повідомлено що згоден про що зроблена відповідна запис до акту. Так як я інспектор з САП і до моїх обов`язків не входить складання адміністративних матеріалів, даний протокол ААД №010215 склав інспектор СРПП ВП №3 Васильченко О.К., капітан поліції. Хочу добавити, що водій ОСОБА_1 під час розмови постійно намагався уникнути відповідальності, а саме спочатку на протязі тривалого часу просився «як небудь домовитись» без якої небудь конкретики, та щоб ми його «простили та відпустили», коли водій зрозумів, що не буде так як він бажає та те що протокол складається працівниками поліції, почав повадити себе зухвало та намагався затягнути час складання знаходячи на його думку різні недоліки в роботі поліції, що не відповідає дійсності (арк.7-8).

Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_1 (арк.3) вбачається, що 04 липня 2023 року він їхав до літнього табору, де на перехресті біля села Липкуватівка його зупинили працівники поліції. На запитання чи вживав він спиртні напої, повідомив, що випив 1 келих сидру. Йому було запропоновано пройти установленому порядку освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту 6820, продувши його з результатом 0,27 проміле. З результатом згоден. Після чого на нього було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, у вказаних поясненнях зазначено, що пояснення складені під диктовку інспектора Лоботенка Д. та інспектора Васильченко, положення статей 10, 63 Конституції не роз`яснені.

Разом з тим, на початку письмових пояснень міститься особистий підпис ОСОБА_1 про те, що йому роз`яснені та зрозумілі положення статей 10 та 63 Конституції України, пояснення бажає давати українською мовою.

Однак, будь-яких зауважень про те, що він не керував автомобілем, або щодо незаконних дій та погроз з боку працівників поліції він не зазначив ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в інших документах, доданих працівниками поліції до цього протоколу.

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснював, що в той день їхав на роботу і у нього зламалось авто. У цей час він не керував авто, оскільки його ремонтував. Підійшов інспектор, який не представився, він відкрив війно. Поліцейський повідомив, що є якийсь незрозумілий запах. Приїхав інший екіпаж поліції, у якого був Драгер. Він проходив освідування, але сам прилад був мокрий, про що повідомляли самі поліцейські та свідки. Також зазначив, що працівники поліції не повідомили про те, що ведеться відеофіксація. Крім того, зазначив, що він намагався все зафіксувати на власний телефон, однак інспектор схопив телефон і забрав його. Він не звертався зі скаргами на працівників поліції, оскільки не був обізнаний у цьому, а також у зв`язку з тим, що у нього не має доказів.

Апеляційний суд звертає увагу те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи, складені уповноваженими державними особами та дії цих посадових осіб, що їх складали, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва, відповідно до ст.267 КУпАП, з метою ініціювання службової перевірки або притягнення цих осіб до дисциплінарної відповідальності.

Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 подавалася заява у порядку, передбаченим чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також ОСОБА_1 не надано відомостей про те, що він звертався до суду в порядку КАСУ щодо оскарження дій працівників поліції.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 щодо дій працівників поліції під час проведення ними огляду в останнього на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу, апеляційний суд дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті відповідають дійсності.

Крім того, відповідно до відомостей роздруківки газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» (арк. 10), вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі складав 0,27 % проміле.

Такі відомості газоаналізатору ОСОБА_1 не заперечував та власноруч поставив свій підпис у роздруківці газоаналізатору (арк.10).

У матеріалах провадження також міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з відомостей якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: почервоніння обличчя та невнятна мова (арк.10).

ОСОБА_1 погоджувався із результатом проведеного огляду на стан сп`яніння, про що свідчить його власноручний підпис у графі з результатом «згоден» (арк.10).

У матеріалах справи також міститься відеозапис події, який був зафіксований за допомогою портативного відеорегестратору поліції та мобільний телефон «Айфон 13» (арк.13).

Так, з матеріалів відеозапису з назвою «1» вбачається, що автомобіль ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 здійснює рух заднім ходом, зупиняється, з неї виходить водій та питає, як він може звертатись до поліцейського. Працівник поліції повідомляє, що він інспектор Лобатенко. Працівник поліції питає у водія, чи вживав він алкоголь? На що водій відповідає, що так, хвилин 5 тому. ОСОБА_1 повідомив, що він розуміє, що його дії є порушенням Правил дорожнього руху, але просив відпустити, оскільки його чекають студенти.

З відео під назвою «2» вбачається, що поліцейський роз`яснює водію, що зараз у встановленому порядку буде проводитись огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, за результатами якого буде встановлено наявність або відсутність порушення Правил дорожнього руху, для чого необхідно дочекатись інший екіпаж патрульної поліції, у якого в наявності є газоаналізатор «Драгер». Поліцейський роз`яснює, що водій може відмовитись від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Водій повідомляє, що він знає, які наслідки настають у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тому згоден його пройти.

На відео під назвою «3» видно, як водій підтверджує, що він ОСОБА_6 . На питання поліцейського, ОСОБА_1 повідомляє, що він вживав сьогодні сідр. Жіночій голос повідомив, що у них сьогодні був випускний і на них там чекають студенти.

На відео під назвою «VID49F-00-0064» зафіксовано, як прибув інший екіпаж патрульної поліції з газоаналізатором «Drager» працівник поліції дістав газоаналізатор «Drager Alcotest 6820», який мав ознаки конденсату, а також запечатані 4 трубки. ОСОБА_1 самостійно обрав трубку та розпечатав її. Працівник поліції зробив контрольний забір повітря, який показав, що алкоголю немає. Після чого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки з використанням газоаналізатору «Драгер» шляхом його продуття. Результат огляду виявився позитивним, а саме 0,27% проміле. При цьому, на неодноразові запитання поліцейського, чи згоден ОСОБА_1 із результатом, останній повідомляв, «що є, то є». Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що існує відповідна процедура, згідно якої, якщо водій не згоден із результатом, то вони їдуть до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 зазначив, що прилад «Драгер» мокрий, тому йому нічого сказати. Працівник поліції пояснив, що прилад Драгер був мокрий зверху, а також те, що була розпечатана трубочка, яка в середині є сухою. ОСОБА_1 , на запитання поліцейського, о 17 годині 52 хвилини погодився із результатом газоаналізатору Драгер.

Із відеозапису з назвою «VID48F-00-0046» вбачається, як працівник поліції о 19 год.08 хв. роз`яснює ОСОБА_1 права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, а також ст.268 КУпАП.

На відеозаписі під назвою «VID48F-00-0047» видно, що ОСОБА_1 на питання працівника поліції, чи зрозумілі йому права, повідомляє, що права зрозумілі, але вони зачитані після складання матеріалів. Крім того, ОСОБА_1 для ознайомлення надані дві роздруківки з результатами тестування, на яких відображений показник 0,27%, а також показали номер газоаналізатору «Drager», який використоувався при огляді, пред`явили відповідні документи на газоаналізатор, а також службове посвідчення інспектора, який проводив тестування.

Із відеозапису «VID49F-00-0048» вбачається, що ОСОБА_1 підписує дві роздруківки з результатами тестування за допомогою газоаналізатору «Drager», одну з яких надали водію. Працівник поліції надає для ознайомлення та роз`яснює, що це акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який був прочитаний та підписаний особисто ОСОБА_1 . Після чого, ОСОБА_1 читає письмові пояснення, де зазначає, що ці пояснення написані під диктовку працівників поліції. Поліцейський пояснює, що вони писали ці пояснення зі слів самого ОСОБА_1 , і якщо він не згоден з ними, то він може їх переписати, як він вважає за потрібне.

Із відео під назвою «VID48F-00-0049» вбачається, що о 19 годині 24 хвилин ОСОБА_1 самостійно читає протокол про адміністративне правопорушення, та зазначає, що його не попередили, про те, що ведеться відеозйомка. Працівник поліції роз`яснює, що згідно з протоколом у ОСОБА_1 вилучені права.

Крім того, з відеозапису з назвою «VID49F-00-0050» , що ОСОБА_1 підписує протокол про адміністративне правопорушення та зазначає у ньому свої пояснення. Працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що він не має права керувати транспортним засобом, оскільки його відсторонили від керування.

Аналізуючи зміст цих відеозаписів, апеляційний суд приходить до висновку, що ніякого фізичного чи психологічного тиску з боку працівників поліції до ОСОБА_1 не застосовувалось, усі документи підписані ОСОБА_1 особисто та після ознайомлення його з правами, передбаченими Конституцією та КУпАП, а також те, що водія було відсторонено від керування транспортним засобом, що поза розумним сумнівом спростовує доводи апелянта в цій частині.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відеозапис не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки його не попередилипро здійснення відеофіксації, а також те, що само відео є не повним, апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, слід зазначити, що тільки у справах про адміністративні правопорушення докази можуть мати відносний характер і полягають у тому, що зміст таких доказів відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обстановку, що має значення для правильного розгляду справи. Водночас, докази, що мають відносний характер можуть незначно корелювати з фактичними даними, які мають тісний зв`язок із фактами предмета доведення, що, в свою чергу, здатні підтвердити існування чи відсутність доказових фактів.

Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що диск із відеозаписом долучений до матеріалів справи відповідальною особою, а матеріали справи не містять даних про незаконне їх походження.

Таким чином, відеозапис, здійснений працівником поліції, містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 КУпАП.

Крім того, відеозаписи, що наявні в матеріалах справи, відтворюють обставини події, є зрозумілими та фіксують факт керування ОСОБА_1 автомобілем, а також проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням газоаналізатору «Драгер», у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом та поліцейськими не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факт порушення водієм положень ПДР, що стало підставами для його зупинки поліцейськими, апеляційний суд вважає такими, що цілком спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема, з долученого до протоколу рапорту працівника поліції вбачається, що автомобіль «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, у зв`язку з тим, що «водій не міг вмикнути коробку передач, бо чути було характерний звук, на що було прийняте рішення зупинити дане підозріле авто» (арк.7).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортний засіб у разі, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

При цьому, суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що відповідно статей 23, 35 Закону України «Про Національну поліцію», статей 130, 255, 266 КУпАП, вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», поліцейський є спеціально уповноваженою особою на зупинку транспортного засобу та виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а, відтак, доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Не знайшли свого підтвердження та повністю спростовуються матеріалами справи доводи ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції про невірні показники результату «Драгер», у зв`язку з тим, що він мав ознаки вологості.

Так, із відеозапису «VID49F-00-0064» вбачається, що перед початком проведення огляду, працівник поліції зробив контрольний забір повітря, який показав відсутність у насадці до газоаналізатору вміст алкоголю.

Судом першої інстанції були досліджені, зокрема, сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки, виданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 01 вересня 2014 року № UA-MI/1-96-2014, цей сертифікат виданий фірмі Drager Safety AG and Co.KgaA, Німеччина, засвідчує, що на підставі позитивних результатів державних контрольних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори Alcotest…, Interlock ХТ», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У788-14. Газоаналізатори Alcotest…, Interlock ХТ під час випуску з виробництва підлягають повірці. Міжповірочний інтервал, установлений під час затвердження типу засобів вимірюваної техніки 1 рік. (арк.54)

Із роздруківці з газоаналізатора «Drager Alсotest 6820» (арк.10) вбачається, що останньою датою калібрування є 14 жовтня 2022 року, тобто на момент проведення огляду газоаналізатор був використаний в межах міжповірочного інтервалу для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки.

Крім того, з копії Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 1437 083 22, виданого 14 жовтня 2022 року Державним підприємством «Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» Державного підприємства «Київоблстандартметрологія» Міністерства економіки України, спеціальний технічний засіб газоаналізатор «Drager Alсotest 6820», заводський № ARJL 0261, виробник «Drager Safety AG and Co.KgaA», Німеччина, за результатами повірки відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013 «Інструкція. Метрологія. Газоаналізатори. Alсotest. Методика повірки». Вказане свідоцтво чинне до 14 жовтня 2023 року (арк. 55).

Аналогічні відомості щодо дати проходження повірки (градуювання) 14 жовтня 2022 року, підтверджуються записами у сервісній гарантійній книжці приладу газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Drager Alсotest 6820», серійний номер приладу ARJL 0261, дата першої державної повірки 02 грудня 2016 року, період між сервісами, градуюваннями та повірками не менше ніж 1 раз на 12 місяців. (арк.51-53)

Отже, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що наявність конденсату могла утворитись через перепад температури, оскільки газоаналізатор знаходився у салоні автомобіля патрульної поліції, та після його вилучення був одразу використаний на відкритий ділянці місцевості, де температура повітря складала + 30? С, що вбачається з роздруківці з газоаналізатора «Drager Alсotest 6820», прилад № ARJL 0261, з чим погоджується апеляційний суд.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 , у разі своєї незгоди, не був позбавлений можливості скористатись своїм правом та проїхати з працівниками поліції до медичного закладу для повторного проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, що не було ним зроблено.

Не знаходять свого обґрунтованого підтвердження й доводи ОСОБА_1 про те, що його не відсторонили від керування транспортним засобом, а право на керування транспортним засобом іншій особі він не надавав.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №010215 від 07 липня 2023 року, водія було відсторонено від керування.

З розписки ОСОБА_7 від 04 липня 2023 року вбачається, що він отримав від працівників поліції автомобіль ВАЗ 21093, та зобов`язується доправити його до місця зберігання, а також те, що не буде передавати громадянину ОСОБА_1 доки він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння (арк.9).

Крім того, з відеозапису з назвою «VID49F-00-0050» вбачається, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що він не має права керувати транспортним засобом, оскільки його відсторонили від керування.

Зазначене об`єктивно свідчить про те, що ОСОБА_1 був відсторонений працівниками поліції від керування транспортним засобом, що поза розумним сумнівом спростовує доводи апелянта в цій частині.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи.

Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 А Правил дорожнього руху та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

У зв`язку з викладеним, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Нововодолазького районного суду Харківської області від 15 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков