ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2024Справа №607/12871/24

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюк В.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №164270 від 06 червня 2024 року, 06 червня 2024 року, близько 13 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 перебуваючи в приміщенні закладу громадського харчування «Домашня кухня» здійснила продаж розведеного спирту (спиртосуміші) за адресою АДРЕСА_2 в пдасьиклвій пляшці ємкістю 0,5 л гр. ОСОБА_2 за ціною 70 грн, чим своїми діями порушила ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, хоча про час та місце була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала.

Відтак на підставі ст.268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з висновком рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається із протоколу серії ВАД №164270 від 06 червня 2024 року, ОСОБА_1 інкримінується порушення ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, а саме, зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Закон України 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон №481/95-ВР) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Згідно ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» забороняється продаж алкогольних напоїв з рук та у невизначених для цього місцях торгівлі.

Склавши протокол про адміністративне правопорушення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164-16 КУпАП, правоохоронні органи повинні навести докази того, що особа не лише здійснювала торгівлю спиртом та тютюновими виробами, але робила це систематично з зазначенням встановлених дат та часу цих послуг, що складає істотну ознаку інкримінованих особі адміністративних правопорушень. При цьому слід зазначити, що саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення.

Відповідно до чинного законодавства саме на представників поліції покладений обов`язок довести вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а правомірність свого рішення, довести належними, допустимими та достовірними доказами, збирання яких також покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Суд лише перевіряє чи є в діях або бездіяльності особи склад інкримінованого правопорушення чи ні. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи.

Так, суб`єктом владних повноважень на підтвердження вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, долучено письмові пояснення ОСОБА_2 , які суд не бере до уваги, оскільки дані пояснення не підтверджують систематичної діяльності ОСОБА_1 з продажу розведеного спирту.

Окрім цього дана особа не з`явилися на виклики суду для допиту його у якості свідка.

При цьому слід зазначити, що приймаючи рішення по справі, суд повинен спиратися лише на ті показання, які були отримані безпосередньо в залі суду під час проведення допиту особи, адже показання свідка - це одне з найважливіших джерел доказів в адміністративному процесі, з якого суд одержує відомості про наявність чи відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, при матеріалах даної адміністративної справи міститься рапорт дільничного офіцера поліції Ст. ДОП СДОП ВППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Суд критично ставиться до вказаного рапорту, який долучений до протоколу, оскільки він не може бути визнаним доказом підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення. Рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом по справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем, складається у вільній формі, тому не відображає всіх необхідних відомостей для судового провадження, та в ньому відсутні джерела отримання інформації, у зв`язку із чим, не може бути доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.

В свою чергу протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Крім того, слід звернути увагу на те, що із змісту складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №164270 від 06 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, вбачається, що остання здійснила продаж розведеного спирту в пластиковій бутилці 0,5 л за ціною 70 грн. У цьому ж протоколі зазначено про те, що в якості речового доказу працівники поліції вилучили дві десяти літрові пластикові пляшки прозорого кольору із різким запахом спиртосуміші, на загальну суму 2800 грн.

Однак у матеріалах справи відсутні результати дослідження вилученої рідини на вміст алкоголю, тобто доказів того, що у вилученій пластиковій пляшці знаходилася спиртосуміш немає, а тому висновок суб`єкта владних повноважень щодо продажу алкогольних напоїв (спирту) ОСОБА_1 на думку суду є лише припущенням.

Відтак із вищевикладеного вбачається, що належних та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП, суду не надано.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Підсумовуючі вищевикладене слід також звернути увагу на те, що в своїх рішеннях у справі "Малофєєва проти Росії" та справі "Карелін проти Росії" Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу "Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП, а тому суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до квитанції №150 від 10 червня 2024 року про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, працівниками поліції вилучено дві пластикові пляшки ємкістю по 10 л із прозорою речовиною та упаковано в поліетиленовий пакет білого кольору скріплений печаткою та підписами понятих, що перебуває на зберіганні Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, яку суд вважає, підлягає знищенню у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 245, 247, 251, 283, 285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 164-16 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені дві пластикові пляшки ємкістю по 10 л із прозорою речовиною та упаковано в поліетиленовий пакет білого кольору скріплений печаткою та підписами понятих, що перебуває на зберіганні Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області відповідно до квитанції №150 від 10 червня 2024 року про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення - знищити.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. М. Братасюк