Справа № 462/6055/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 21.07.2024 о 00:36 год у м. Львові на перехресті вул. Кульпарківська вул. Трускавецька, повторно протягом року, керував транспортним засобом Citroen C4, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав пояснивши, що у нього наявні права міжнарожного зразка, відтак він має право керування транспортними засобами на території України.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частино 2 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно довідки від 23.07.2024 ОСОБА_2 притягався УПП у Львівській області до адміністративної відповідальності за скоєння 02.11.2023 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 21.07.2024 керував транспортному засобом Citroen C4, номерний знак НОМЕР_1 , немаючи права керування транспортним засобом, тобто повторно вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказане підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 867888 від 21.07.2024 та рапортом від 21.07.2024.

Щодо заперечення ОСОБА_3 своєї вини суд зазначає наступне.

З рапорту інспектора УПП у Л/о ДПП Сороки Т. вбачається, що ОСОБА_2 має посвідку на постійне проживання від 04.06.2019.

ОСОБА_2 постійно проживає на території України, що не заперечувалось ним під час судового розгляду справи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1992 № 340 затверджено Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, яке є обов`язковим в т.ч. і для іноземних громадян.

Згідно з абзацом 5 пункту 30 Положення посвідчення водія іноземної держави, що належить особі, яка переїжджає на постійне місце проживання в Україну, дійсне на території України протягом 60 днів з дати видачі органами та підрозділами ДМС документів на постійне проживання в Україні і після цього підлягає обміну. Обмін таких посвідчень проводиться після проходження особою медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів (за винятком випадків, визначених пунктом 32 цього Положення).

Оскільки ОСОБА_2 має посвідку на постійне проживання на території України ще з 04 черавня 2019 року, тому відповідно до вищевказаного Положення повинен був обміняти посвідчення водія іноземної держави.

Згідно довідки від 23.07.2024 встановлено, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України, підсистеми «Пошук посвідчення водія», відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З врахуванням наведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Досліджені судом докази є узгодженими між собою та достовірність таких у суду не викликає сумнівів.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що вина правопорушника доведена, дії за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення кваліфіковані вірно, враховуючи особу правопорушника, суд приходить до переконання, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23, 40-1, 126, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить40 800 /сорок тисяч вісімсот/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 /п`ять/ років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч.2 ст.308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.