ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3819/24

провадження у справі 3/0285/2645/24

15 серпня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Сташків Т.Г., за участі захисника Остапчук Т.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління Служби безпеки України в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець м. Житомир, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи: Звягельський РВП ГУНП в Житомирській області, посада: заступник начальника сектору кримінальної поліції Звягельського РВП, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2024 року надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності згідно з ч.1 ст.212-2 КУпАП.

Згідно протоколу заступник начальника сектору кримінальної поліції Звягельського РВП ГУНП капітан ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді, маючи доступ до державної таємниці за формою 2 (два), будучи відповідальною особою за технічний захист інформації у Звягельському РВП, допустив довготриваючі порушення вимог Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, підприємствах, в установах і організаціях, що створюють загрозу витоку секретної інформації, а саме: 15.07.2024 року встановлено факт безпідставного надання доступу до МНСІ шляхом нанесення резолюції на документах вх.№176т, №177т від 05.06.2024 про ознайомлення оперуповноваженого ОСОБА_2 без надання права та повноважень. Окрім цього, встановлено факт під`єднання незареєстрованих магнітних носіїв інформації до атестованої автоматизованої системи 1 класу 2 категорії (цілком таємно), 19 носіїв, чим порушив вимоги пунктів 93-94, 98, 40-444 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, підприємствах, в установах і організаціях, який затверджений постановою КМ України 18.12.2013 №939 (далі Порядок 939), та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що він не вчиняв жодних дій, які могли б створити загрозу витоку секретної інформації. Крім того, згідно з наказом Звягельського РВП з 07.03.2024 року відповідальним за технічний захист інформації є інша посадова особа.

Захисник зауважила, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження винних дій її підзахисного. Фактично до протоколу долучено лише витяг з акту комплексної перевірки, тому просила провадження по справі закрити згідно з п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши адміністративний матеріал, суддею встановлено наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ст. 212-2 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: ч. 1 п. 6 за невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

На підтвердження винних дій ОСОБА_1 працівниками УСБУ долучено протокол про адміністративне правопорушення №16/12-24 від 15.07.2024 року, наказ про призначення ОСОБА_1 на посаду, посадову інструкцію, витяг з акту комплексної перевірки стану охорони державної таємниці, зобов`язання з підписом ОСОБА_1 з допуском до державної таємниці та витяг з Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах.

Вказані докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, враховуючи наступне.

Згідно з копією наказу № 57 від 06.02.2023 року ОСОБА_1 призначений на посаду заступника начальника сектору кримінальної поліції Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області (а.с. 7) та відповідно до копії облікової картки має доступ до державної таємниці (а.с. 13-14).

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт, що заступник начальника сектору кримінальної поліції Звягельського РВП РУНП в Житомирській області ОСОБА_1 є особою, відповідальною за технічний захист інформації у Звягельському РВП ГУНП у Житомирській області до матеріалів справи не долучено. Також така інформація відсутня у долученій копії посадової інструкції останнього (а.с. 9-12).

У витязі з акту комплексної перевірки стану охорони державної таємниці у Звягельському РВП ГУНП у Житомирській області від 15.07.2024 року, підписаному уповноваженим спеціалістом ВОДТ УСБУ в Житомирській області, записано про два факти порушення ОСОБА_1 вимог Порядку 939.

Будь-яких доказів (письмових, електронних, пояснень свідків, тощо) на підтвердження існування фактів порушень, зазначених у акті комплексної перевірки, (факт нанесення резолюції на документах вх.№176т, №177т від 05.06.2024 про ознайомлення оперуповноваженого ОСОБА_2 без надання права та повноважень; факт під`єднання незареєстрованих магнітних носіїв інформації до атестованої автоматизованої системи 1 класу 2 категорії (цілком таємно), 19 носіїв) до акту не долучено.

Суд зауважує, що акт перевірки є лише службовим документом, в якому зафіксовано проведення перевірки та висновки уповноважених осіб щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 15.07.2024 року фактично продубльований висновок, до якого прийшли уповноважені особи під час здійснення комплексної перевірки Звягельського РВП та який відображений в акті перевірки.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованих порушень, а до матеріалів справи не долучено належних, достатніх та допустимих доказів про порушення останнім п.п. 93-94, 98, 40-444 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, підприємствах, в установах і організаціях, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст.212-2 КУпАП.

При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд вважає виправданим посилання за аналогією закону на дану норму Конституції, оскільки за своєю суттю і змістом адміністративні правопорушення є спорідненими із кримінальними злочинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст.212-2 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 212-2, 247, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за п. 6 ч.1 ст.212-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.Г. Сташків