Номер провадження 3/205/3324/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 серпня 2024 року місто Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Дорошенко Г.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Відділення поліції №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

13.08.2024 року до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшли матеріали з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 174491 від 21.06.2024 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

З вказаного протоколу встановлено, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків по догляду за дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 19.06.2024 року близько 14:32 год. за адресою: м.Дніпро, вул.Забайкальська, 61, неповнолітня втекла з дому та бродяжила по місту Дніпро.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судовому засіданні свою провину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнала та зазначила, що 18.06.2024 року, близько 18:00 год., її неповнолітня донька ОСОБА_3 пішла з дому гуляти і не повернулась, на мобільний телефон не відповідала, після чого вона викликала працівників поліції, які знайшли її у ресторані KFC, за адресою: АДРЕСА_2 . В своїх діях не вбачає складу адміністративного правопорушення, що ставиться їй в провину.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходить наступних висновків.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, крім протоколу про адміністративне правопорушення на адресу суду надійшли: електронний рапорт працівників поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 повідомила про зникнення дитини; копія орієнтування про розшук неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 від 414465 від 17.11.2012 року; довідка про реєстрацію місця проживання неповнолітньої ОСОБА_2 ; копія паспорту ОСОБА_1 ; фотокартка на підтвердження встановлення місцезнаходження малолітньої ОСОБА_2 та передання її матері.

Аналізуючи вищевикладені докази, суддя дійшов висновку про не достатність для встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних виховання неповнолітніх дітей, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення та фабула інкримінованого останній порушення не містять усіх елементів, в тому числі суб`єктивної сторони, які б у своїй сукупності доводили її винуватість.

На переконання суду дана ситуація, за якої мати, виконуючи свої батьківські обов`язки по піклуванню за дитиною, звертається до поліції з метою розшуку та встановлення місця знаходження дитини, а натомість отримує звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, не відповідає завданням та принципам судочинства у справах про адміністративні правопорушення.

Відтак, з огляду на вищезазначене, а також враховуючи відсутність будь-яких беззаперечних доказів, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, суддя вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, у своїй сукупності, не містять прямих та беззаперечних доказів, які б однозначно доводили винуватість останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно якого винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях. Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України) (п. 4.1рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Враховуючи відсутність передбачених ст. 251 КУпАП доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.247,283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подається до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Г.В. Дорошенко