Справа №: 669/376/24 Провадження № 3/669/255/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року смт.Білогір`я

Суддя Білогірського районного суду Хмельницької області Давидюк О.І., з участю секретаря судового засідання Артемчук К.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Орендарчук В.О., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), громадянина України, українця, проживаючого по АДРЕСА_1 , згідно даних протоколів військовослужбовця ЗСУ,

за ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2024 року о 09 год 30 хв ОСОБА_1 по вул. Центральній, 60 в с. Довгалівка Шепетівського району Хмельницької області керував автомобілем Daewoo Lanos, н/з НОМЕР_2 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з парканом, який належить ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль та паркан отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Разом з тим, 23 квітня 2024 року інспектором ВРПП сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Якимчуком А.А. відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ААД № 668346, зі змісту якого вбачається, що «21 квітня 2024 року о 09 год 30 хв по вул. Центральній, 60 в с. Довгалівка Шепетівського району Хмельницької області водій ОСОБА_1 скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, при цьому здійснив зіткнення з бетонним парканом. Після чого водій ОСОБА_1 залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП».

Крім того, 23 квітня 2024 року інспектором ВРПП сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Якимчуком А.А. відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ААД № 668380, зі змісту якого вбачається, що «21 квітня 2024 року о 09 год 30 хв по вул. Центральній, 60 в с. Довгалівка Шепетівського району Хмельницької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos, н/з НОМЕР_2 , та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкогольні напої, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність по ч. 4 ст. 130 КУпАП».

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 21 квітня 2024 року близько 9 год, хоча в протоколах зазначено 9 год 30 хв, він їхав автомобілем по вул. Центральній в с. Довгалівка Шепетівського району Хмельницької області та в якийсь момент «вистрілило» переднє колесо, він втратив контроль над автомобілем і протаранив паркан місцевого мешканця ОСОБА_2 . Відразу після дорожньо-транспортної пригоди, так як від удару в нього сильно крутилася голова, він пішов до свого будинку, який був поруч з місцем події, щоб вмитися та полежати. Через деякий час, в межах однієї години після дорожньо-транспортної пригоди, він зустрівся з потерпілим ОСОБА_2 та повернувся на місце події, де з останнім узгодили порядок відшкодування заподіяних йому збитків, будь-яких претензій зі сторони потерпілого до нього на той час вже не було та потерпілий не бажав, щоб він повідомляв про дорожньо-транспортну пригоду в поліцію. Пояснив, що на підтвердження домовленостей ним було придбано матеріали, які необхідні для встановлення пошкодженої огорожі. Однак, через образливу сварку колишньої дружини з ОСОБА_2 , яка відбулася через два дні вранці 23 квітня 2024 року, останній зателефонував до поліції та повідомив про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце ще 21 квітня 2024 року. Зазначив, що до моменту дорожньо-транспортної пригоди та після неї алкогольних напоїв не вживав, а випив лише в обідню пору цього ж дня через значний проміжок часу після дорожньо-транспортної пригоди та після вирішення усіх спірних питань з власником пошкодженого майна.

Захисник адвокат Орендарчук В.О. в судовому засіданні зазначила, що дорожньо-транспортна пригода сталася через раптову технічну несправність автомобіля, внаслідок якої не було жодних постраждалих чи загиблих осіб, водій ОСОБА_1 згідний з обставинами події та частково визнав свою провину, оскільки розумів, що особисто ним пошкоджено майно його односельця, через незначний проміжок часу повернувся на місце події разом з потерпілим ОСОБА_2 , де з останнім узгодили порядок відшкодування збитків, сума яких була незначною. При цьому, потерпілий ОСОБА_2 не наполягав на виклику працівників поліції самим водієм ОСОБА_1 та й сам не викликав їх вранці 21 квітня 2024 року, хоча мав таку можливість, а повідомив в поліцію на третій день 23 квітня 2024 року, оскільки, на його думку, затягувався ремонт пошкодженого паркану та відбулося образливе обзивання нецензурними словами колишньої дружини ОСОБА_1 . Вказала, що на день розгляду справи паркан повністю відновлений, на підтвердження чого надала відповідні фотознімки. Просила закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, посилаючись, крім того, на заперечення, які викладені нею письмово від 22 серпня 2024 року, що долучені до матеріалів справи.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні, яке відбулося з його участю 15 серпня 2024 року, пояснив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яку вчинив ОСОБА_1 , йому завдано матеріальної шкоди у вигляді часткового знищення паркану. При цьому, зазначив, що очевидцем дорожньо-транспортної пригоди він не був, але вранці 21 квітня 2024 року відразу після дорожньо-транспортної пригоди (орієнтовно протягом однієї години) зустрівся з ОСОБА_1 , з яким на місці події обговорили деталі та обсяг робіт по відновленню паркану за кошти останнього. Зазначив, що ОСОБА_1 погодився на відновлення паркану, зобов`язався придбати щебінь, пісок, цемент, стовпчики та бетонні секції паркану, а також оплатити вартість робіт по встановленню, тому на той час спільно вирішили не повідомляти у поліцію, оскільки спір вирішили без складання протоколу. Також, потерпілий ОСОБА_2 вказав, що ОСОБА_1 при спілкуванні з ним не був в стані алкогольного сп`яніння та стверджувати, що останній був п`яним він не може, оскільки поведінка його була адекватною, лише казав, що погано почувається від наслідків дорожньо-транспортної пригоди. В поліцію з приводу дорожньо-транспортної пригоди він зателефонував вже вранці 23 квітня 2024 року, тобто через два дні, коли колишня дружина ОСОБА_1 накричала на нього, що він хоче збагатитися за рахунок ОСОБА_1 та обізвала його нецензурними словами.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Орендарчук В.О., потерпілого ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 (колишня дружина ОСОБА_1 ), ОСОБА_4 , дослідивши письмові матеріали та відеозаписи, а також з`ясувавши всі обставини справи та надавши оцінку дослідженим доказам, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів:

- поясненнями ОСОБА_1 , які він давав в судовому засіданні, а саме те, що останній здійснив наїзд на бетонний паркан;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 668379, складеного поліцейським ВРПП сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Кальницьким Д.М. 23 квітня 2024 року о 10 год 16 хв відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП;

- даними схеми місця ДТП, яка сталася 21 квітня 2024 року о 09 год 30 хв.

Таким чином, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, поза розумним сумнівом, приходжу до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак, згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 668379 від 23 квітня 2024 року, який постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 26 липня 2024 року було передано для об`єднання з протоколами про адміністративне правопорушення складеними відносно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, днем вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є 21 квітня 2024 року.

За таких обставин, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, встановлених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Що ж стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Так, адміністративна відповідальність ст. 122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Як вбачається із протоколів про адміністративне правопорушення, інкриміновані ОСОБА_1 адміністративні правопорушення, передбаченні ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, мали місце 21 квітня 2024 року о 09 год 30 хв і особу ОСОБА_1 , як винуватця дорожньо-транспортної пригоди, було встановлено цього ж дня, про що повідомив в своїх поясненнях потерпілий ОСОБА_2 та інші свідки, які надали пояснення в судовому засіданні.

При цьому, як зазначив в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 , вранці 21 квітня 2024 року відразу після дорожньо-транспортної пригоди (орієнтовно протягом однієї години) він зустрівся з ОСОБА_1 , з яким прийшли на місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, де обговорили деталі та обсяг робіт по відновленню паркану, кількість та вартість необхідних для цього будівельних матеріалів та вирішили не повідомляти у поліцію, оскільки спір вирішили без складання протоколу.

За вищевказаних обставин, вважаю, що у водія ОСОБА_1 був відсутній умисел на залишення ним місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, а відтак провадження у справі за ст. 122-4 КУпАП підлягає у зв`язку з відсутністю в його діях зазначеного складу адміністративного правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП настає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

При цьому, чинне законодавство не встановлює конкретних часових рамок для заборони вживання алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди, але передбачає заборону на це до прибуття поліції.

Виходячи з п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, порушення якого ставиться у вину ОСОБА_1 , та який вказаний поліцейським в протоколі, обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, в даному випадку є підтверджений належними, допустимими та беззаперечними доказами факт вживання водієм транспортного засобу алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди саме за його участю або ж вживання водієм транспортного засобу алкоголю після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

На переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи та відеозаписи жодним чином не підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки не містять доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню у даній справі.

Так, відеозаписами, які містяться на доданому до протоколу диску DVD+R, підтверджується лише факт спілкування поліцейських та ОСОБА_1 в будинку останнього через два дні після дорожньо-транспортної пригоди, а саме в проміжок часу з 09 год 58 хв до 10 год 50 хв 23 квітня 2024 року.

До того ж, слід зазначити, що вимога поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння була озвучена ОСОБА_1 через два дні після дорожньо-транспортної пригоди, що не узгоджується з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Тобто, жодних доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.10 «є» Правил дорожнього руху, за викладених у складеному щодо нього протоколі обставин, суду не надано.

При цьому, складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, через значний проміжок часу (два дні) від дати виявлення правопорушення, за відсутності постраждалих чи загиблих в дорожньо-транспортній пригоді осіб, за наявності добровільної узгодженості відшкодування шкоди між водієм та потерпілим, якому завдано лише матеріальної шкоди, та за відсутності в чинному законодавстві конкретних часових рамок для заборони вживання алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди, є недопустимим та не відповідає принципу законності та правової (юридичної) визначеності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху та відповідно вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі в цій частині також підлягає закриттю за відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 38, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285, 289, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях зазначеного складу адміністративного правопорушення.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях зазначеного складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Олександр ДАВИДЮК