Справа № 444/2265/24
Провадження № 3/444/1519/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мікула В. Є., ., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвоката Козакевича Р. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 03.08.2021 року органом 4628, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії ААД № 798667 від 18 травня 2024 року ОСОБА_1 18 травня 2024 року о 23 год. 03 хв. в селі Бишків по вулиці Б. Хмельницького, 25 керувала мопедом «Honda Dio», без державного номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином.

Захисником ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомлено, що його підзахисника не має можливості прибути в судове засідання 14 серпня 2024 року у зв`язку із сімейними обставинами, однак вона не заперечує проти розгляду справи у її відсутності, довіряє йому повністю захист її прав та інтересів в судовому засіданні.

Суд враховує, що явка ОСОБА_1 не є обов`язковою при розгляді даної категорії справи, крім того суд бере до уваги, що ОСОБА_1 подано на адресу суду письмові пояснення, а також в судовому засіданні є присутній захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 .

Із письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що із пред`явленим звинуваченням та викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, вона не погоджується, оскільки в момент, коли під`їхали працівники поліції, вона взагалі навіть не перебувала безпосередньо біля транспортного засобу, мопеда «Honda Dio».

18 травня 2024 року близько 23 год. вона йшла по узбіччю дороги в напрямку свого місця проживання в селі Бишків та вела мопед.

Наголосила, що таким вона не керувала та й керувати не могла, оскільки їй було відомо, що в даному транспортному засобі несправний двигун. В неї виникла фізична потреба сходити в туалет щоб справити природні потреби, а тому вона залишила мопед на узбіччі дороги, а сама спустилася в кущі в каналі, який був при узбіччі дороги, по якій вона йшла.

Через орієнтовно 1 хв., коли вже перебувала в каналі, почула як під`їхав транспортний засіб до місця, де вона пішла в туалет. Включилися проблискові маячки і вона зрозуміла, що це працівники поліції та в подальшому побачила поліцейських, які почали говорити в її сторону щоб вона виходила до них.

Після цього працівники поліції вимагали пред`явлення посвідчення водія, документів на мопед, почали запитувати, де її мотошолом.

Вона відразу пояснила, що мопедом не керувала, а вела такий, а посвідчення водія навіть не брала собою, хоча таке отримувала, оскільки знала, що керувати транспортним засобом не буде.

Крім того вона й не має відповідної категорії для можливості керування мопедами чи мотоциклами, так як має лише категорію В.

Просила навіть працівників поліції переконатися, що двигун мопеда несправний, а тому вона й не могла їхати таким навіть, якщо б хотіла.

В подальшому працівники поліції заявили, що в неї є ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер».

Вона чітко знала, що не зобов`язана проходити такий огляд, оскільки обов`язок проходження огляду на стан сп`яніння є лише у водія транспортного засобу, а не будучи водієм, відповідно вона не зобов`язана продувати в технічний засіб «Драгер».

Зважаючи на те, що вона не була водієм мопеда, а лише вела такий, вона відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння.

Посвідчення водія вона отримала лише в квітні 2024 року, тобто близько до 18 травня 2024 року здавала теоретичний іспит щодо знання ПДР, читала Правила дорожнього руху і знала, що лише водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

Крім того чітко пам`ятала, що працівники поліції навіть не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, її не ознайомлювали з направленням для проходження огляду в медзакладі.

Не будучи водієм мопеда, вона не може бути суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поліцейські з невідомих для неї причин не зважали на її пояснення, що транспортним засобом вона не керувала, не пред`являли будь-яких доказів її вини.

Вона відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», оскільки пояснювала, що транспортним засобом не керувала, однак наголошує, що їй працівники поліції навіть не пропонували пройти огляд на сп`яніння в медичному закладі, а тому вона не могла відмовитися від проходження огляду в медичному закладі.

Як наслідок працівниками поліції без реального з`ясування всіх обставин відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за те, що вона керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння.

Однак, не будучи водієм транспортного засобу, вона не могла вчинити адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

А тому вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Козакевич Ростислав Васильович, подав на адресу суду письмове клопотання, яке підтримав в судовому засіданні, про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Клопотання мотивоване тим, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 18 травня 2024 року о 23 год. 03 хв. в селі Бишків по вулиці Б. Хмельницького, 25 мопедом «Honda Diо» з ознаками алкогольного сп`яніння та її відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, зокрема в медичному закладі.

Зазначає, що його підзахисника, ведучи мопед згідно Правил дорожнього руху вважалася саме пішоходом.

Доказів на спростування пояснень ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Захисник вважає, що протокол складений з порушеннями, відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом 18.05.2024 року о 23 год. 03 хв., матеріали справи містять суперечливі дані, порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що встановлена ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України, 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, що тягне недійсність такої, крім того відсутній відеозапис на підтвердження керування транспортним засобом, відсутній відеозапис, на якому було б зафіксовано дотримання процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Вивчивши письмові пояснення ОСОБА_1 та клопотання про закриття справи її захисника, вислухавши позицію адвоката, проаналізувавши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази кожен окремо та їх в сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Для з`ясування всіх обставин справи, повноти розгляду справи судом було детально досліджено протокол про адміністративне правопорушення, а також всі докази, які долучені до матеріалів справи, проаналізовано такі з врахуванням письмових пояснень ОСОБА_1 .

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Чинне законодавство, в тому числі й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом».

Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74, (далі за текстом - Конвенція про дорожній рух) «Кожний транспортний засіб чи склад транспортним засобів, які знаходяться в русі, повинні мати водія».

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повинен містити дві обов`язкові ознаки: 1) керування транспортним засобом; 2) перебування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Суд враховує, що ОСОБА_1 заперечує факт керування нею 18 травня 2024 року о 23 год. 03 хв. в селі Бишків по вулиці Б. Хмельницького, 25 мопедом «Honda Diо», а зазначає, що лише вела такий.

Згідно ПДР пішохід особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу чи інвалідну коляску.

Судом встановлено, що долучений до матеріалів справи працівниками поліції DVD-диск не містить жодного відеозапису.

Справа згідно постанови Жовківського районного суду Львівської області від 19 червня 2024 року направлялася на доопрацювання у ВП № 2 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області, зокрема для надання доказів шляхом долучення до матеріалів справи компакт-диска з відеозаписом фіксації адміністративного правопорушення.

Як вбачається із рапорта поліцейського, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, перевіривши стаціонарну систему зберігання відеофайлів, що знаходиться у ВП № 2 ЛРУ № 1 ГУНП у Львівській області, встановлено, що на ньому відсутні відеодокази вчинення адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_1 , так як згідно п. 3 ч. 1 розділу VIII наказу МВС № 1026, а саме строк зберігання відеозаписів становить 30 діб.

Єдиний відеозапис не зберігся у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Тому в матеріалах справи немає жодного відеозапису події по факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналіз указаної норми закону дає підстави стверджувати те, що законодавцем було передбачено два варіанти гарантування законності проведення поліцейським дій, пов`язаних із виявленням стану алкогольного сп`яніння та фіксування відповідних результатів, можливості використання цих результатів у якості доказу, оцінки цих доказів з точки зору їх належності та допустимості, а також урегулювання будь-яких суперечностей, які можуть виникнути при вчиненні цих дій, підтвердження чи спростування законності вчинюваних дій при чому як поліцейськими, так і особами, щодо яких проводиться огляд, а також іншими особами, присутніми при вчиненні цих дій. Такими гарантіями є: проведення відеозапису указаних вище дій, або вчинення цих дій у присутності двох свідків.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи те, що в матеріалах справи немає жодного відеозапису події, а також те, що працівниками поліції не були залучені свідки, суд вважає, що докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відсутні.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути покладений в основу доведеності вини особи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.

Згідно п. 4 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Ч. 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

А тому суд приходить до висновку, що справа про притягнення громадянки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, відсутні належні та допустимі докази вини останньої, докази на спростування пояснень ОСОБА_1 про те, що вона вела мопед, а не керувала таким, а також, що їй не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення- закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Мікула В. Є.