Справа № 190/1556/24
Провадження №3/190/761/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. П`ятихатки

Суддя П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області Фирса Ю.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшла адміністративна справа відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія № 3 від 10.07.2024 року зазначено, що з 13.04.2023 року державним виконавцем Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 71569032 по виконанню виконавчого листа № 2190/221/21, виданого 13.04.2021 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09.02.2021 року.

ОСОБА_1 з 13.04.2023 року по 01.07.2024 року не здійснював сплату аліментів у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості по аліментам в розмірі 104764,80 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, чим порушив вимоги ч. 1 ст.183-1 КУпАП.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 в судове засідання не явились, від представника ОСОБА_7 до суду надійшло клопотання про закриття адміністративної справи в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 дізнався про відкриття виконавчого провадження лише 15.01.2024 року та отримав постанову про відкриття провадження 16.01.2024 року, Крім того ОСОБА_1 з січня по липень 2024 року сплатив аліменти у розмірі 3406,50 грн., а заборгованість складає 38000,50 грн., що не перевищує суму платежів за шість місяців, також ОСОБА_1 усно домовився з ОСОБА_8 про те, що остання не буде вимагати сплати аліментів на утримання дітей, якщо ОСОБА_1 в свою чергу відмовиться від своєї частки одноразової грошової допомоги у розмірі 7,5 мільйона грн. за смерть сина під час бойових дій на користь ОСОБА_8 .. Також останній зазначив, що ОСОБА_1 за станом здоров`я не може виконувати громадські роботи.

Дослідивши матеріали справи суд приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне та вмотивоване рішення.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

З наведених положень закону випливає, що обов`язковою складовою частиною складу адміністративного правопорушення є вина в формі умислу або необережності.

Так з матеріалів справи вбачається, що постанову про відкриття провадження від 13.04.2023 року, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/190/221/21 від 13.04.2021 року ОСОБА_1 отримав лише 16.01.2024 року.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі - презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Аналізуючи вищенаведені обставини та наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що ними винуватість ОСОБА_1 не підтверджується, оскільки не вбачається, що він у період з 13.04.2023 року до 16.01.2024 року був обізнаний про відкриття щодо нього виконавчого провадження про стягнення аліментів і існування заборгованості за ним, крім того сума платежів за аліментами на шість місяців в період з 16.01.2024 року по липень 2024 року складає 46674 грн., в той час як заборгованість ОСОБА_1 за цей період складає 43267,80 грн., що не перевищує суму платужів за шість місяців з дня отримання ним виконавчого документу, а отже наявність в його діях ознак суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, не є доведеною поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя вважає, що справа підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247,256,283,284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП - закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ю.В. Фирса