ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1327/24

Провадження № 3/568/660/24

20 серпня 2024 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Сполучених Штатів Америки,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 295857 від 19.08.2024р., ОСОБА_2 18.08.2024 р. о 23 год. 48 хв. в м.Радивилів, по вул. Грушевського 61, Дубенського району Рівненської області, керував транспортним засобом Audi Q7, р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що алкогольних напоїв у цей день не вживав, зазначив, що не відмовлявся пройти огляд у медичному закладі та здати біологічні зразки (кров), однак працівники поліції повідомили, що огляд в лікарні проводиться таким самим способом, що і на місці, тобто за допомогою алкотестеру. Йому не було роз`яснено про можливість здачі біологічних зразків в лікарні, та взагалі про порядок проходження огляду в лікарні, що вплинуло на його подальші дії та призвело до хибного висновку у виді відмови від проходження огляду. З законодавством України він не знайомий, права йому щодо складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП роз`яснені не були, в зв`язку з чим він не зміг об`єктивно оцінити ситуацію. Крім того, йому не було повідомлено, чому він має проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, підстави для цього, а було повідомлено лише про те, що у нього вбачають ознаки сп`яніння і запропоновано пройти огляд. Просить суд не застосовувати відносно нього покарання, оскільки не вбачає себе винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, заслухавши пояснення ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є:

-запах алкоголю з порожнини рота;

-порушення координації рухів;

-порушення мови;

-виражене тремтіння пальців рук;

-різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

-поведінка, що не відповідає обстановці.

Оцінюючи докази долучені до справи суд зауважує на ряді обставин.

Зокрема, частина ч.1 ст. 130 КУпАП, виділяє в два окремі склади адміністративних правопорушень:

-керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння;

-відмова водія, який керує транспортним засобом від проходження, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Об`єктивною стороною складу адмінправопорушення по п.2.5 ПДР є: факт керування водієм транспортним засобом, а також факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На підтвердження вини ОСОБА_3 до матеріалів справи були додані: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд; копія постанови серія ЕНА №2863464 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та відеозапис з бодікамери.

Так, з переглянутого відеозапису вбачається факт зупинки транспортного засобу. Поліцейські повідомили ОСОБА_3 про порушення ним ПДР, а саме водій не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку про повороті ліворуч. Також, з відеозапису вбачається, що поліцейські почали схиляти ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, вбачаючи ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому взагалі не повідомивши, які саме, що є підставою для проходження огляду. З відеозапису візуальні ознаки алкогольного сп`яніння, які згодом були зазначені в протоколі, не вбачаються. ОСОБА_2 заперечив факт вживання алкогольних напоїв, а також відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, з використанням алкотестеру на місці. При цьому, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 не заперечував пройти огляд в лікарні та здати кров для визначення стану алкогольного сп`яніння, однак поліцейські, не роз`яснивши порядок проходження в лікарні, який визначений законодавством, повідомили ОСОБА_4 , що здача крові в лікарні в даному випадку не передбачена, зазначивши, що в медичному закладі буде проведений також огляд за допомогою лише алкотестеру, тим самим фактично змінили думку ОСОБА_3 та посприяли його відмові від проходження огляду в медичному закладі. Враховуючи зазначене, суд не приймає подальшу відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, як таку, що включає склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Окрім того, права ОСОБА_4 роз`яснені не були, враховуючи належність його до громадянства іншої держави, так само як і не була роз`яснена процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

За змістом статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, докази які надані на підтвердження винуватості ОСОБА_3 не можуть вважатися допустимими та такими, що доводять наявність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130,221,247,251,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 та КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десятиденного терміну з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.М. Делалова