Єдиний унікальний номер судової справи: 485/989/23 Головуючий суду І інстанції - суддя Бодрова О.П.
Номер провадження: 33/812/426/24 Головуючий суддя апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участю ОСОБА_1 та його захисника адвоката Харченка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Харченка Миколи Васильовича на постанову судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адвоката, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 089600 від 18 серпня 2023 року, водій ОСОБА_1 18 серпня 2023 року о 21 год 47 хв керував транспортним засобом Honda Accord, номерний знак НОМЕР_1 в м. Снігурівка по вул. Суворова біля будинку № 108 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest 6820 та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в Снігурівській міській лікарні відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, 29 липня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Харченко М.В. подав до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 зазначає, що згідно ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення. Однак, порівнюючи зміст запису поліцейського в протоколі і диспозицію ст. 130 КУпАП встановлено невідповідність нормам закону, а саме: передбачена адміністративна відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Натомість диспозицією статті 130 КУпАП не передбачено відповідальність за керування транспортними засобами з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Протокол серії ААБ № 089600 від 18.08.2023 року складений з грубим порушенням посадової Інструкції та є нікчемним, зокрема протокол містить виправлення щодо часу вчинення правопорушення, а дані, внесені до протоколу не узгоджується між собою (час складання протоколу 22 год 06 хв, час зупинки - 22 год 15 хв.).

Також, захисник звертає увагу на те, що під час затримання ОСОБА_1 18.08.2023 року в 22 год 20 хв не було зафіксовано рух автомобіля Honda Accord, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , а також не були виконані його вимоги, щодо забезпечення його адвокатом, що зафіксовано на DVD диску на файлі № 6в 22:17:52.

Крім того, не встановлено факту відмови від проходження обстеження, а навпаки пропонувалось пройти обстеження сумісно з поліцейськими, що зафіксовано на DVD диску на файлі № 5 в 22:12:41.

В час затримання ОСОБА_1 не складалися Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння без дати і часу складання, де зазначено: «запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей», що не передбачено Інструкцією, а також Направлення на обстеження в медичний заклад, яке ніби то складено 18.0.82023 року о 22-06 год, у якому не зазначено серія та номер протоколу і вказано: «запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя». При цьому, направлення під розписку вручено не було, також даний факт не зафіксовано на DVD диску.

Також, захисник вказує на те, що в рапорті поліцейського зазначено, що ніби то виявлено 18.08.2023 року о 21-47 год автомобіль Honda Accord, номерний знак НОМЕР_1 , який ніби то порушив ПДР, від`їжджаючи від будинку 108 по вул. Суворова в м. Снігурівка та змінюючи напрямок руху не ввімкнув правий показник повороту. Однак на думку захисника, докази, які б слугували підставою для зупинки відсутні, що також підтвердив працівник поліції, під час допиту його в суді першої інстанції.

Захисник наголошує на тому, що рапорт поліцейського не є доказом у справі, про що також зазначено в Постанові ВСУ від 28.05.2020 року по справі № 524/4668/17.

Зазначає, що під час прийняття оскаржуваної постанови судом першої інстанції, розгляд справи проведено без участі підзахисного і захисника.

Окрім цього, звертає увагу, що засідання 9 липня 2024 року та 11 липня 2024 року всупереч вимогам ст. 268, 271 КУпАП проводились у відсутність захисника та заперечення ОСОБА_1 , чим було допущено порушення права на захист.

Крім цього, захисник ОСОБА_2 вказує на те, що у протоколі серії ААБ № 089600 від 18.08.2023 року зазначено місце скоєння правопорушення по вул. Суворова, біля будинку 108 в м. Снігурівка Баштанського району, що не відповідає дійсності, оскільки транспортний засіб у якому перебував ОСОБА_1 (а не керував ним) стояв за 30 метрів від перехрестя вул. Центральної та вул. Суворова в м. Снігурівка, Баштанського району, Миколаївської області.

Також, захисник зазначає, що долучений до протоколу DVD диск містить 14 окремих відео файлів, при цьому 13 файлів мають маркування DSJ_0000000_000000 з датою та часом зйомки відповідно на кожному з них, натомість відео файл під назвою «адвокат1» не має відношення до відеокамери і знятий на інший пристрій. Зокрема з даного відеозапису не можливо встановити дату та час зйомки. В ході його перегляду також не можливо встановити наявність руху автомобіля, у якому перебував ОСОБА_1 , а тому не можливо встановити факт керування автомобілем.

До того ж, на відео відсутня фіксація складання і вручення поліцейським направлення для медичного обстеження на стан встановлення алкогольного чи іншого сп`яніння до медичного закладу, тому у ОСОБА_1 не виникло обов`язку проходити таке обстеження. В свою чергу від поліцейського були такі висовування, що зафіксовано на відеозаписі: зараз відвезуть військові, що свідчить про психологічний тиск та залякування ОСОБА_1 .

В суді апеляційної інстанції захисник Харченко М.В. та сам ОСОБА_1 апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримали, просили її задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Харченка С.Л., проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 18 серпня 2023 року о 21 год 47 хв керував транспортним засобом Honda Accord, номерний знак НОМЕР_1 в м. Снігурівка по вул. Суворова біля будинку № 108 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest 6820 та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в Снігурівській міській лікарні відмовився.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 18 серпня2023 року серії ААБ № 089600;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ від 18.08.2023 року підписано особою, яка його склала, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписами, що додані на DVD диску до протоколу, на яких відображено подію, яка відбулася 18 серпня 2023 року за участю ОСОБА_1 .

Зокрема, під час вивчення та огляду в судовому засіданні апеляційний судом відео файлів, що містяться на DVD диску було встановлено, що 18.08.2023 року працівниками поліції, які рухались позаду автомобіля Honda Accord, номерний знак НОМЕР_1 зупинили вказане авто за допомогою спеціальних сигналів. Після зупинки вказаного автомобіля, працівник поліції підійшов до авто зі сторони водійського сидіння та повідомив водієві про те, що його зупинили за порушення ПДР, а саме він здійснюючи маневр повороту не увімкнув показчик повороту. На що водій відповів: я увімкнув. При цьому водій знаходився на водійському сидінні, за кермом автомобіля Honda Accord, номерний знак НОМЕР_1 з увімкненим двигуном. Працівники поліції намагаючись встановити особу водія, неодноразово просили надати водійське посвідчення та документи на транспортний засіб. Однак водій ухилявся від надання таких документів, натомість назвав своє прізвище ОСОБА_3 , ім`я та по батькові ОСОБА_4 . Під час спілкування з водієм, працівник поліції зазначив про те, що вбачає у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах з ротової порожнини, у зв`язку з чим запропонував водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, або проїхати до медичного закладу Снігурівської міської лікарні. Така вимога від поліцейського надходила водієві неодноразово, однак ОСОБА_1 ухилявся від проходження огляду, зокрема не даючи конкретної відповіді так чи ні, натомість вів себе зухвало, пропонував працівникам поліції також пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. В подальшому працівники поліції роз`яснили водію його права, а також роз`яснили його право на оскарження неправомірних дій працівників, якщо він їх такими вважає. Також працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про те, що у випадку відмови буде складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.7).

Разом з цим, це не спонукало водія. виконати законну вимогу працівника поліції та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Натомість в подальшому ОСОБА_1 змінив свою позицію, надав пояснення з приводу обставин події, які з його слів були записані працівником поліції, прочитані в голос та підписані ним без зауважень (відеозапис-файл № 11, 13) .

Також в присутності ОСОБА_1 працівниками поліції були складені відносно нього адміністративні матеріали, протокол про адміністративне правопорушення був йому зачитаний в голос, ОСОБА_1 його власноручно доповнивши підписав, при цьому своєї незгоди з його змістом не зазначив. Працівником поліції було запропоновано водію отримати копію протоколу, на що ОСОБА_1 відповів, що краще він сфотографує оригінал. Крім того, працівники поліції повідомили водія, що його відсторонено від подальшого керування транспортним засобом та про те, що йому необхідно знайти тверезого водія (відеозапис файл № 12, 13).

Відео файли з відеозаписом, свідчать про дотримання працівником поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення його огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Вказані відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення, оскільки на них зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, про те що відповідно до переглянутого відеозапису, об`єктивно підтверджуються факт керування ОСОБА_1 18.08.2023 року о 21 год 47 хв автомобілем Honda Accord, номерний знак НОМЕР_1 та відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного спяніння як на місці зупинки так і в медичному закладі.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги про те, що відсутній як факт керування ОСОБА_1 18.08.2023 року о 21 год 47 хв транспортним засобом Honda Accord, номерний знак НОМЕР_1 так і факт його зупинки працівниками поліції.

Також, не заслуговують на увагу, посилання на відсутність підстав для перевірки працівниками поліції 18 серпня 2023 року документів у ОСОБА_1 без вчинення ним порушення ПДР України, оскільки причини зупинки не входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому не підлягають доказуванню у даній справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис не є безперервним, судом апеляційної інстанції також не приймається з наступних підстав.

Так, відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, зареєстрованого в МЮ України за № 28/322999 від 11.01.2019 року, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Разом з тим, ані діючим законодавством, ані вищезазначеною Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським. В даному випадку, до матеріалів адміністративного провадження приєднано записи, які стосуються обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Працівником поліції встановлені ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 ,у зв`язку з чим висунуто йому вимогу пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння, тоді як останній в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України ухилявся та врешті відмовився від проходження такого огляду.

Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 був зобов`язаний виконати вимогу працівника поліції про проходження огляду незалежно від його згоди чи незгоди із діями поліції. Зазначене прямо передбачено абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Посилання захисника ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що дані в протоколі про адміністративне правопорушення містять розбіжності, зокрема, з місцем вчинення правопорушення, часом, а також зазначені ознаки алкогольного спяніння різняться з тими, що зазначені в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд враховує, однак вважає такі недоліки не суттєвими та такими, що впливають на суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Твердження захисника про те, що рапорт поліцейського не є доказом по справі з огляду на постанову ВСУ від 28.05.2020 року по справі №524/46/68/17суд до уваги не бере, оскільки висновки вказаної постанови стосуються обставин, що були предметом розгляду тієї адміністративної справи та ніяким чином не стосуються обставин даної справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки обставини в цих справах не є аналогічними.

Посилання захисника ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції на відсутність повноважень у працівників поліції на складання протоколу про адміністративне правопорушення 18 серпня 2023 року відносно ОСОБА_1 спростовується наявними в матеріалах справи графіком чергування працівників відділення поліції № 2 Баштанського РВП у період з 14.08.2023 року по 20.08.2023 року та витягом з книги нарядів № 80 відділення поліції № 2 Баштанського РВП за період з 18.08.2023 року 31.10.2023 року, згідно яких старший сержант поліції ОСОБА_5 перебував на чергуванні з 08 год 40 хв 18.08.2023 року до 08 год 36 хв 19.08.2023 року (а.с.172-177).

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції права на захист, оскільки судовий розгляд 09 липня 2024 року, 11 липня 2024 року та 19 липня 2024 року був проведений за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Харченка М.В. на увагу суду не заслуговують, з огляду на тривалий розгляд справи з вересня 2023 року і по липень 2024 року у звязку з неодноразовими відкладеннями розгляду справи за клопотанням як самого ОСОБА_1 та його захисника Харченка М.В.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до заперечень, які викладені в клопотанні про закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, яким суд першої інстанції під час розгляду справи надав відповідну правову оцінку з урахуванням всіх фактичним обставин справи, яка грунтується на вимогах чинного законодавства України, з якою апеляційний суд погоджується.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого.1ст. 130 КУпАП ні ОСОБА_1 ні його захисником адвокатом Харченком М.В. не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Отже, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Харченка Миколи Васильовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко