Єдиний унікальний номер 341/1693/24
Номер провадження 3/341/436/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м.Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Куценко М.О., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду Івано-Франківської надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР № 110657 зазначено, що ОСОБА_1 11.08.2014 року о 11 год. 00 хв. на автодорозі Н-09 Мукачево-Львів 362 в с. Насташине керуючи транспортним засобом автомобілем марки Шкода Кодіак державний номерний знак НОМЕР_1 не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його, щоб у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, та в подальшому негайно вжити заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників дорожнього руху об`їзду перешкоди. В результаті чого здійснив наїзд на дику тварину дику козу. Внаслідок чого автомобіль зазнав та отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3 б, п.12.3 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак скерував на адресу суду заяву, в якій зазначив про розгляд справи без його участі, що не протирічить вимогам ст. 268 КУпАП. Відповідно до наданої заяви, ОСОБА_1 свою вину не визнає, оскільки він їхав у встановлених межах швидкості руху. Дика тварина вибігла з правої сторони дороги раптово під колеса його автомобіля, вжити заходи для уникнення зіткнення він не мав змоги. Після чого тварина втекла в ліс.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходжу наступного висновку.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення працівниками поліції надано суду: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1); схему місця ДТП (а.с.2); письмові пояснення ОСОБА_1 ; фотографії з місця ДТП (а.с.4-6);

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 283КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна повинно бути спричинено внаслідок порушення Правил дорожнього руху.

В даному випадку в матеріалах справи відсутні будь-які докази порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Так, матеріали справи не містять будь-яких доказів про порушення швидкісного режиму чи інших правил дорожнього руху ОСОБА_1 , чи то доказів об`єктивної можливості водія уникнути зіткнення з дикою твариною, яка раптово вибігла на проїжджу частину. Крім того, матеріали справи не містять доказів, про встановлення відповідних знаків на даній ділянці дороги, які б попереджали водія про наявність такої небезпеки тощо.

Зазначене вище свідчить на те, що викладена у фабулі протоколу суть адміністративного правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вбачається, що законні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП відсутні.

Відповідно до ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас при складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 213, 221 КУпАП, суд лише розглядає справу про адміністративне правопорушення, яка відноситься до його компетенції та не має права вносити будь-які доповнення до протоколу про адміністративне правопорушення, у тому числі і змінювати зазначену у ньому кваліфікацію дій особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.62Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в адміністративному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, яке має ознаки злочину» залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (Рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно із ст.17Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом,встановленим законом,який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст.124КУпАП є сумнівними, наявність останніх(сумнівів)не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, то ж, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, враховуючи положенняст.62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, враховуючи, що докази надані поліцейськими суперечать обставинам, які встановлені в судовому засіданні, що викликає сумніви у вчиненні ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, та за недоведеністю тлумачаться на користь особи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КупАП.

Відповідно до п.1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення №341/1693/24 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадяна України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяМихайло КУЦЕНКО