№ 533/1162/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Колотієвський Олександр Олександрович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП « ОСОБА_2 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 282421 від 03.12.2023 року, ОСОБА_1 03.12.2023 року о 00 годині 25 хвилин, керував т/з Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 в смт. Козельщина по вул. О. Гончара, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнав. Просив суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, та надав суду постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року, якою за цих самих обставин, але по іншому правопорушенню, постанову поліцейського визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.12.2023 серії ЕНА №1056675, винесену поліцейським (інспектором) сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Козельщина) відділу поліції № 2 (м. Горішні Плавні) Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Хацкевиемч Анатолієм Володимировичем щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить такого висновку.

Так, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року, встановлено, що «при перегляді зазначеного відеозапису не можливо чітко встановити будь-які номерні знаки автомобілів, що рухались в напрямку смуги руху, а також неможливо встановити марку автомобіля та водія який керував відповідним транспортним засобом. Належних та достовірних доказів порушення правил п. 9.2.б ПДР вказаний запис не містить.

З постанови серії від 03.12.2023 серії ЕНА №1056675 встановлено, що вона містить посилання на технічний запис, за допомогою якого здійснювався відеозапис лише процес складання постанови про адміністративне правопорушення.

Із наданих відеозаписів не вбачається можливим встановити факт керування позивачем транспортним засобом марки Volkswagen Caddy, д.н.з НОМЕР_1 . На відеозаписі хоча й зафіксовано рух автомобіля, проте ідентифікувати, хто саме керував транспортним засобом не вбачається можливим.

Водночас на відеозаписах зафіксовано пояснення позивача, де він вказує про те, що не керував транспортним засобом марки Volkswagen Caddy, д.н.з НОМЕР_1 .

Таким чином колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено, що саме позивач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Крім того, у разі відсутності у КупАП безпосереднього врегулювання того чи іншого випадку, застосовуються норми процесуального законодавства, які регулюють подібні за змістом правовідносини (аналогія закону ч. 9 ст. 10 ЦПК України, ч. 6ст. 7 КАС).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року, якою за цих самих обставин, але по іншому правопорушенню, постанову поліцейського визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.12.2023 серії ЕНА №1056675, винесену поліцейським (інспектором) сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Козельщина) відділу поліції № 2 (м. Горішні Плавні) Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Хацкевиемч Анатолієм Володимировичем щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, дослідивши матеріали справи, враховуючи преюдиційне значення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року, суддя приходить до висновку, що належних та допустимих доказів, які б з достовірністю доводили факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції до матеріалів справи не долучено.

Статтею ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Козинець проти України» (заява № 75520/01) від 06 грудня 2007 року суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області області шляхом подачі через Кременчуцький районний суду Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлександр Олександрович Колотієвський