КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року

справа № 367/4583/24

провадження № 33/824/3318/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Кузьміна Євгена Олександровича на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 23 травня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 23 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із постановою суду захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій оскаржувану постанову просив скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що в діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, проте його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом. Перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння останньому не було роз`яснено його права. Вказує, що матеріали справи не містять документів на підтвердження правомірності зупинки ОСОБА_1 .

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про дату місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 510543 від 11 травня 2024 о 22 год 15 хв. за адресою: Київська обл., А/Д М-07, Київ-Ковель на 22 км в напрямку м. Київ, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом FORD FUSION д.н.з. НОМЕР_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager Alcotest» 7510 ARLM0371, результат огляду позитивний - 1,10 ‰ проміле, тест № 618, чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП. Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується наявними матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 11 травня 2024 року;

- чеком приладу «Drager Alcotest» 7510 ARLM0371 від 11 травня 2024 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 травня 2024 року;

- розпискою/зобов`язанням ОСОБА_1 від 11 травня 2024 року;

- рапортом працівника поліції від 11 травня 2024;

- відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 «а» ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до наявного в матеріалах справи результатів проведеного тесту «Drager Alcotest» 7510 ARLM0371, проба на алкоголь позитивна і становить 1,10 ‰ проліме, хоча допустимий вміст алкоголю - 0,2 ‰ проміле.

Також, суд апеляційної інстанції повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 510543 від 11 травня 2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою тесту приладу «Drager Alcotest» 7510 ARLM0371, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 травня 2024 року, розпискою, відеозаписом з нагрудних камер, та іншими матеріалами.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У зв`язку із цим, пояснення ОСОБА_1 щодо недоведеність вини у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом, є необґрунтованими. На думку суду ці пояснення надані виключно із метою ухилитися від відповідальності за вчинене правопорушення.

Посилання скаржника на те, що перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння останньому не було роз`яснено його права, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 510543 від 11 травня 2024 року ОСОБА_1 , роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що засвідчено особистим підписом останнього. Крім того, будь-яких заперечень та зауважень протокол про адміністративне правопорушення складеного щодо ОСОБА_1 не містить.

Посилання скаржника на те, що матеріали справи не містять документів на підтвердження правомірності зупинки ОСОБА_1 не можуть слугувати підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки як вже вказувалося вище, закон пов`язує правомірність вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння не із зупинкою транспортного засобу, а із виникненням у поліцейського підстав вважати, що водій керував транспортним засобом у стані сп`яніння. Більше того, законність зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 встановлена судом вірно.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Кузьміна Євгена Олександровича на постанову Ірпінського міського суд Київської області від 23 травня 2024 рокузалишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суд Київської області від 23 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя