Провадження номер 3/741/733/24
Єдиний унікальний номер 741/1243/24
ПОСТАНОВА

іменем України

15 серпня 2024 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення (протокол серії ВАД № 183425), передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , працює продавцем у ФОП « ОСОБА_2 »,

УСТАНОВИВ:

08 червня 2024 року о 18 год 00 хв гр. ОСОБА_1 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не приділяла належної уваги, внаслідок чого донька ОСОБА_3 самовільно залишила місце проживання та не бажала повертатися додому.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутності ОСОБА_1 , яка в судове засідання повторно не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, заперечень суду не надала, не повідомила суд про причини неявки та не надала доказів на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Водночас, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на це, ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд робить висновок про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд робить такий висновок.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме за ухилення зазначеними особами від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 від 09 червня 2024 року (а. с. 4, 5), письмовими поясненнями ОСОБА_4 (а. с. 6), копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 10), рапортом старшого інспектора-чергового Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 09 червня 2024 року (а. с. 7).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суд уважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, безумовно, "поза розумним сумнівом", доведена та підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, не встановлено.

Відповідно до ст. 36 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання, суд ураховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , особу порушниці, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає, що достатнім та необхідним для її виховання буде адміністративне стягнення у виді попередження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 184, ст. ст. 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначити їй адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області.

Суддя Анатолій КРУПИНА