Дата документу 19.08.2024
Справа № 334/6205/24
Провадження № 3/334/2717/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Запорізький області ДПП у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом серії ААД № 985367 від 20.07.2024 року, 20.07.2024 року о 17-50 годині в м. Запоріжжі, Дніпровський район, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом DAEWOO LANOS номерний знак НОМЕР_1 , скоїв ДТП, а саме: наїзд на припаркований автомобіль ВАЗ 21083 номерний знак НОМЕР_2 , після чого місце ДТП покинув.

Згідно з протоколом водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 А Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні провину не визнав, з тих підстав, що він не керував транспортним засобом DAEWOO LANOS номерний знак НОМЕР_1 20.07.2024 року о 17-50 годині, оскільки погано себе почував. Він передав керування транспортним засобом своєму знайомому ОСОБА_2 , який і вчинив ДТП.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 20.07.2024 року приблизно о 14-50 годині він перебуваючи за місцем свого мешкання, знаходячись на балконі восьмиповерхового будинку він бачив як на його авто ВАЗ 21083 номерний знак НОМЕР_2 , яке було припарковане у дворі, здійснив наїзд автомобіль DAEWOO LANOS номерний знак НОМЕР_1 , який після ДТП поїхав далі по двору. Вийшовши з квартири, він пішов у бік руху автомобіля DAEWOO LANOS номерний знак НОМЕР_1 , після чого він побачив автомобіль у якому сидів ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Хто саме керував автомобілем, він не бачив.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 20.07.2024 року приблизно о 17-00 годині він попросив у свого знайомого ОСОБА_1 транспортний засіб DAEWOO LANOS, щоб поїхати до магазину за продуктами. Після того, як він повертав автомобіль, проїжджаючи повз смітник у дворі будинку він почув звук «наїзд на пластикову пляшку», але не придав цьому значення, поїхав далі. Під`їхавши до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 побачив, що він був у стані алкогольного сп`яніння, він передав йому ключі від автомобіля та пішов додому. Через деякий час йому стало відомо, що відносно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративне правопорушення. Крім того, ОСОБА_2 пояснив суду, що саме він відшкодував шкоду потерпілому, що підтверджується відповідною розпискою.

Адвокат Першин І.М. у судовому засіданні просив суд закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 оскільки останній не вчиняв ДТП та не керував транспортним засобом.

Вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п.26 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 «суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху».

Стаття 283 КУпАП передбачає, що суд при винесенні постанови про адміністративне правопорушення перевіряє: чи є в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, чи накладено стягнення в межах, встановлених законодавчим актом.

Під час розгляду справ необхідно встановлювати наявність у діях особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, тобто об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторони. Необхідно враховувати, що обов`язковим є наявність вини особи у здійсненні адміністративного правопорушення.

Досліджуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що вказані матеріали окрім протоколу серії ААД № 985367, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст.122-4 КУпАП, не містять доказів вини останнього.

Крім того, суд приймає до уваги, що постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2024 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП - закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст.283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За вказаних обставин, оцінюючи всі докази в їх сукупності, на внутрішнє переконання суду наведене вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, що є підставою, за п. 1 ст. 247 КУпАП, для закриття провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 124, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Козлова Н. Ю.