Житомирський апеляційний суд
Справа №294/2423/23 Головуючий у 1-й інст. Кірічук М. М.
Номер провадження №33/4805/729/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Кутлиєва Батира Наркулийовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Кутлиєва Батира Наркулийовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Романівського районного суду Житомирської області від 05 квітня 2024 року, якою останню визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Романівського районного суду Житомирської області від 05 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 16.11.2023 близько 18 год 45 хв в с Бабушки Житомирського (Чуднівського) району Житомирської області по вул Центральній, керувала автомобілем Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Такими діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Кутлиєв Б.Н., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП, посилаючись на незаконність постанови. Зокрема вказує, що суд не повідомив уповноваженого працівника поліції про розгляд справи, який зобов`язаний довести обставини, зазначені у протоколі, натомість перебрав на себе обов`язок доказування у справі. Наявні у справі відеозаписи не містять моменту зупинки, керування та порушення ПДР ОСОБА_1 . Також, остання повідомляла, що не згодна із показниками алкотестера та бажає здати кров у медичному закладі. Вважає, що огляд його підзахисної на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції проведено з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735. Протокол не містить ідентифікуючі ознаки відеозаписів та носіїв інформації, відеозапис є неповним, а права, передбачені ст.268 КУпАП, роз`яснені ОСОБА_1 вже після складання процесуальних документів, перед їх підписанням. Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не відповідає вимогам закону. Крім того, вказав, що до Богунського районного суду м. Житомира подано позовну заяву про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за постановою від 16.11.2023 серії №956293.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, підставою притягнення особи, як суб`єкта правопорушення, до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, визначеного відповідною статтею.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Зокрема, об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №168115 від 16.11.2023, вбачається що, ОСОБА_1 16.11.2023 близько 18 год 45 хв в с Бабушки Житомирського (Чуднівського) району Житомирської області по вул Центральній, керувала автомобілем Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що матеріалами справи підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, а тому наявні підстави для притягнення її до відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за такі види адміністративного правопорушення, об`єктивною стороною яких є:

керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, кожне з перелічених діянь становить об`єктивну сторону окремого складу адміністративного правопорушення, за яке може бути передбачена відповідальність вказаною нормою КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №168115 від 16.11.2023, який був предметом розгляду в суді першої інстанції, ОСОБА_1 інкриміновано керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення п.2.9 а) Правил дорожнього руху, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не погодилася з результатом огляду на стан сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 № 607 від 16.11.2023, показник якого становив 1,37‰ проміле. На пропозицію працівників поліції пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 спочатку погодилась, проте в подальшому висловила чітку відмову.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення вимог вказаного пункту Правил дорожнього руху має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, проте виключно за умови складання уповноваженими особами протоколу про адміністративне правопорушення, фабула якого відповідатиме об`єктивній стороні такого правопорушення.

Установивши, що ОСОБА_1 не погоджувалася з результатами огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820 та водночас відмовилась від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, поліцейський на виконання вимог закону, мав би скласти протокол щодо ОСОБА_1 за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, зазначивши ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Тобто, працівники поліції мали інкримінувати ОСОБА_1 порушення п.2.5 ПДР, а не п.2.9 а) ПДР, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, наявному у матеріалах справи.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява №36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява №926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Отже, складна конструкція об`єктивної сторони з неправильною кваліфікацією дій водія у протоколі про адміністративне правопорушення призвела також до неправильного викладення районним судом у оскаржуваній постанові кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме з врахуванням проведення огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з результатами якого вона не погодилася та відмовилася від подальшого проведення такого огляду у встановленому порядку, судом помилково кваліфіковані такі дії водія як керування транспортним засобом у стані сп`яніння, оскільки в даному випадку, такі дії повинні кваліфікуватися як відмова водія від проходження огляду у встановленому порядку.

Разом з тим, апеляційний суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що судом першої інстанції не було дотримано обов`язку всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, що призвело до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Кутлиєва Батира Наркулийовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Романівського районного суду Житомирської області від 05 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік -скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич