ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27 серпня 2024 рокуСправа №: 695/2193/24
Номер провадження 3/695/1398/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2024 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого керівником ТОВ «ВСЕТВЗ», РНОКПП в матеріалах справи відсутній, проживаючого АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

06.11.2023 ОСОБА_1 порушив пп. 295.9.2 п. 295.2 ст. 295 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), що підтверджено актом проведеної камеральної перевірки № 34270/04-36-04-09/43961597 від 01.05.2024 року, а саме несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати сум єдиного податку четвертої групи по терміну сплати 06.11.2023.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.163-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився з невідомих суду причин, належним чином повідомлявся про місце, день та час розгляду справи в суді.

Таким чином, судом вживались всі належні та можливі заходи для повідомлення ОСОБА_1 про день, місце і час розгляду справи.

Згідно ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України" (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні про місце і час розгляду справи, судом були вжиті всі необхідні та можливі заходи щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зважаючи на вимоги ст.268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ст. 163-2 ч.1 КУпАП, а також з урахуванням принципу судочинства, зазначеного в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 забезпечено право на захист шляхом участі адвоката у розгляді даної справи з метою захисту його інтересів під час судового розгляду справи.

У судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Сизько Б.Б. надав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, оскільки посадовими особами ГУ ДПС порушено вимоги закону при складанні протоколу, а саме протокол складений 24.05.2024 року, а акт камеральної перевірки складений 01.05.2024 року, протокол складений за відсутності ОСОБА_1 , який належним чином не був повідомлений про дату та час його складання.

Вислухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сизько Б.Б., вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, речовими доказами, документами.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП настає за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді та підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення № 38664/04-36-04-09/43961597 від 24.05.2024; копією акта про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов"язання по єдиному податку четвертої групи, підписаною електронним цифровим підписом за № 34270/04-36-04-09/43961597 від 01.05.2024; копією повідомлення від 03.05.2024 року про складання протоколу про адміністративне правопорушення; копією списку поштових відправлень Укрпошти від 06.05.2024 про направлення повідомлення ОСОБА_1 про складання протоколу про адміністративне правопорушення; актом неявки для підписання протоколу про адміністративне правопорушення від 24.05.2024.

Будь-яких даних, які б спростовували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-2 ч.2 КУпАП, що підтверджується вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суду не надано.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Суд звертає увагу на те, що норми чинного законодавства не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Судом не встановлено порушень фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, доводи зазначені під час розгляду даної справи з боку захисту не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-2 ч.1 КУпАП та не дають підстав для закриття провадження у справі з підстав, наведених захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-2 ч.1 КУпАП, та вина його доведена встановленими судом доказами «поза розумним сумнівом».

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

05 червня 2024 року за вх. № 8478 справа про адміністративне правопорушення за ст. 163-1 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 надійшла на адресу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Судом розгляд вказаного матеріалу був призначений на 14 червня 2024 року на 09 годину 55 хвилин, про що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був повідомлений належним чином шляхом направлення рекомендованого повідомлення, але до суду не з`явився з невідомих суду причин, будь-яких повідомлень від нього не надходило.

У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 у судове засідання, розгляд справи відкладено на 26 червня 2024 року на 08 годину 55 хвилин, ОСОБА_1 направлено судову повістку рекомендованим повідомленням та на сайті Золотоніського міськрайонного суду Черкаської облаті розміщено оголошення про його виклик в судове засідання.

26 червня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сизько Б.Б. про відкладення розгляду справи, в зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі.

У зв"язку з зазначеним клопотанням розгляд справи відкладено на 02 липня 2024 року на 10 годину 20 хвилин, про що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисник були повідомлені належним чином шляхом направлення судових повісток.

02 липня 2024 року представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Сизько Б.Б., скерував до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи, у зв"язку з чим розгляд справи відкладено на 20 серпня 2024 року на 12 годину 20 хвилин, оскільки згідно наказу № 68 НВ від 19.06.2024 суддя Бойко Н.В. з 08.07.2024 року по 16.08.2024 року перебувала у щорічній відпустці.

20 серпня 2024 року представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Сизько Б.Б., скерував до суду клопотання про закриття провадження в справі.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

ОСОБА_1 вчинив порушення пп. 295.9.2 п. 295.2ст.295 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати сум єдиного податку четвертої групи по терміну сплати 06.11.2023 за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 163-2 КУпАП. Датою виявлення правопорушення є 01.05.2024 р.

Таким чином, на даний час закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ч. 2 статті 38 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Враховуючи викладене та зважаючи, що правопорушення було виявлено 01.05.2024р.,провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, ч.1 п. 7 ст. 247, п. 3 ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя Бойко Н.В.