Справа № 752/6754/24 суддя в І-й інстанції Первушина О.С.
Провадження № 33/824/3420/2024 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 серпня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13 березня 2024 року серії ААД № 860584 13 березня 2024 року о 22 годині 43 хвилин, керувала транспортним засобом «Mercedes-Benz GLC300», державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №7 по проспекту Академіка Глушкова в місті Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано адміністративне стягнення - штраф в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, однак, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на те, що доводи поліцейських про те, що вона мала запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів не відповідає дійсності. ОСОБА_1 зазначає, що пройшла хірургічну операцію остеотомія верхньої щелепи, в результаті якої в порожнину рота їй встановили незйомний апарат MSE для розширення щелепи. Встановлення таких апаратів в ротовій порожнині сприяє імовірному порушенню вимови. Але навіть з бодікамер взагалі не вбачається порушення вимови та координації рухів. Зупинивши ОСОБА_1 , поліцейські вказали про те, що від неї чути запах алкоголю. Процес спілкування відбувався з салону автомобіля і походження запаху було від пасажира, а саме матері ОСОБА_1 , яка перебувала на пасажирському кріслі та перед цим вживала алкоголь. Інші ознаки не були очевидними, нервування почалося через деякий час та зумовлене лише діями поліцейських, які постійно зазначали про наявність ознак алкоголю, а ознака порушення координації рухів взагалі відсутня на відеозаписі. З відеозапису вбачається, що перші 30 хвилин спілкування ОСОБА_1 не заперечувала проти проходження медогляду на виявлення ознак алкогольного сп`яніння. Але працівниками поліції застосовано психологічний тиск, в результаті якого через деякий час ОСОБА_1 довелося їм відмовити щодо проходження огляду. Направлення на огляд на стан сп`яніння у медичному закладі було виписане вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення, надання ОСОБА_1 другого примірника та без її участі. Підтвердженням цього є той факт, що записи до графи протоколу «До протоколу додається» внесені вже після складання протоколу, так як другий примірник протоколу, вручений ОСОБА_1 , не містить цих записів. Протокол сам по собі без підтвердження іншими доказами не являється достатнім доказом наявності певних обставин, зокрема, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Mersedes Benz GLC300, 13 березня 2024 року о 22 годині 43 хвилини, поблизу будинку №7 на проспекті Академіка Глушкова в місті Києві. При наявності суперечливих показань свідків суд не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у зв`язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами. Матеріали справи не містять жодних доказів того, що поліцейські встановили у ОСОБА_1 будь-які ознаки алкогольного сп`яніння. Таким чином, дії працівників поліції не можуть вважатись законними, а огляд, проведений з порушенням порядку, є недійсним. ОСОБА_1 також додатково зазначає, що вона є волонтером, активно допомагає Збройним силам України. З початку повномасштабної війни особисто придбала 10 машин для воїнів. З початку війни перегнала із закордону близько 120 машин, що були передані бойовим частинам. Відсутність у ОСОБА_1 водійських прав позбавить багатьох хлопців, що боронять нашу державу, можливості пересуватися та евакуйовувати поранених бійців.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння (п.2.5 ПДР).

Оскаржуючи постанову місцевого суду, ОСОБА_1 посилається на ряд обставин, які на її думку, свідчать про наявність підстав для скасування постанови місцевого суду.

З наявного у матеріалах справи відеозапису видно, що ОСОБА_1 після зупинки її транспортного засобу працівниками поліції, спочатку погодилася на проходження огляду на стан сп`яніння, проте, після надання їй такої можливості, відмовилася від його проходження (0:18:57 хвилина). Під час розмови з поліцейськими ОСОБА_1 з`ясовувала причини її зупинки, наголошувала, що пройде огляд лише в присутності адвоката, який не прибув на місце зупинки.

В результаті ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду, що не заперечувалося нею у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що не відповідають дійсності доводи поліцейських з приводу запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. ОСОБА_1 зазначає, що пройшла хірургічну операцію остеотомія верхньої щелепи, в результаті якої в порожнину рота їй встановили незйомний апарат MSE для розширення щелепи. Встановлення таких апаратів в ротовій порожнині сприяє імовірному порушенню вимови.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що у працівника поліції виникає право візуально перевірити наявність ознак наркотичного сп`яніння у водія. Разом з тим, у разі наявності підстав вважати, що такі ознаки наявні, поліцейський пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а водій зобов`язаний пройти такий огляд, для підтвердження чи спростування зазначених обставин.

Відеозаписом з камери поліцейського підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною, остання не спростувала обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, який у сукупності з іншими доказами, зокрема, відеозаписом з камери поліцейського, підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Внесок ОСОБА_1 у допомогу Збройним силам України, її волонтерська діяльність не є підставою для звільнення від відповідальності за відмову у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки така діяльність ніяким чином не свідчить про право особи керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння та право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння на пропозицію працівника поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення.

Керуючись ст. 245, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв