Справа № 305/2703/24>
Номер провадження 3/305/1823/24>
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2024 м. Рахів

Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ластовичак Віктор Юрійович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Рахівського районного суду 22.08.2024 надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, складені відділом прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ІНФОРМАЦІЯ_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а саме протокол від 07.07.2024 серії ЗхРУ № 142336 про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, з додатками.

Як вбачається із протоколу, 07.07.2024 близько 23:00 год прикордонним нарядом «Секрет» в межах контрольованого прикордонного району на напрямку прикордонного знаку № 408, на околиці села Луги на відстані близько 9 000 м до державного кордону України був виявлений та затриманий ОСОБА_1 , який спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України у складі групи осіб, чим порушив вимоги статей 9, 12 Закону України «Про державний кордон України».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань до суду не подав. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання смс-повідомлення про виклик до суду на номер телефону, у матеріалах наявна власноручно написана письмова заява, в якій просить у разі відсутності справу розглянути без його участі.

Враховуючи, що ч. 2 ст. 268 КУпАП у даному випадку не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а строки розгляду є обмеженими, суддя розглядає справу у відсутності такої особи, оскільки її можливо вирішити за наявними доказами.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення насамперед необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як визначено ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У даному випадку до протоколу про адміністративне правопорушення додано протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 07.07.2024, яким стверджено тільки сам факт затримання, довідку, складену працівником ДПС України, що містить його припущення про винуватість особи, фото екранів мобільних телефонів, які невідомо кому належать.

У доданих письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що він приїхав у Івано-Франківську область у с. Вороненко в якості туриста, після переходу гір Петрос, Говерла зайшов у Закарпатську область, за 2,5 км від села Говерла на кемпінгу розбив намет, його затримали працівники ДПСУ та склали адмінпротокол, але він не збирався переходити кордон, а йшов у напрямку міста Рахів, щоб сісти на автобус до м. Івано-Франківськ і додому, про що свідчить відсутність закордонного паспорта з собою.

Суддя констатує, що єдиним доказом, із якого можливо припустити про намір ОСОБА_1 незаконно перетнути кордон, є зазначені у довідці відомості про маршрут його руху в мобільному додатку Osmand.

Проте, при отриманні цих відомостей працівниками Державної прикордонної служби України не дотримано вимог КУпАП та Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення (затверджена наказом МВС України № 898 від 18.09.2013), тому такі відомості є недопустимими та неналежними доказами.

Так, у протоколі про адміністративне затримання ОСОБА_1 зазначено, що його особистий огляд не проводився, речі та документи не вилучались, що також підтверджується і відсутністю в матеріалах протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів.

По суті, проведено огляд речей (телефонів) без складання відповідних процесуальних документів, без участі власників та понятих, чим порушено вимоги ст. 364 КУпАП та п. 23 Розділу ІІІ Інструкції.

Отже невідомо, кому саме належить телефон (телефони), світлини яких додано до матеріалів, що саме на них зображено, яке відношення до цього має ОСОБА_1 , тому такі світлини, частина з яких до того ж подана у дзеркальному відображенні та непридатна для сприйняття, суддею до уваги не беруться.

Крім того, у довідці працівників ДПС України зазначено про опитування осіб на прізвища ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не стосуються даних матеріалів.

Інших доказів, із яких особа, що складала протокол, дійшла до висновку про наявність ознак правопорушення (рапорти працівників ДПС України, пояснення свідків, фото- чи відео фіксація тощо), матеріали не містять.

ОСОБА_1 був затриманий на значній відстані від державного кордону, при ньому не виявлено предметів, що могли б прямо чи опосередковано указувати на намір незаконного перетину кордону (паспорт громадянина України для виїзду за кордон, грошові кошти в іноземній валюті тощо), свою винуватість заперечив, надав логічні та послідовні пояснення, які не спростовано, від працівників Державної прикордонної служби не втікав, а саме по собі перебування особи у межах контрольованого прикордонного району не свідчить про наявність даного правопорушення.

На час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 через недосягнення 25-річного віку не підлягає можливій мобілізації до лав Збройних Сил України, що могло б стати причиною спроби незаконного перетину ним державного кордону.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Тому суддя приходить до висновку, що до суду не надано належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, і в його діях відсутній склад указаного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи положення ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись статтями 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рахівський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Віктор ЛАСТОВИЧАК