Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5551/23 Головуючий у 1-й інст. Костенко С. М.
Номер провадження №33/4805/718/24
Категорія ч.6 ст.481 МК Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Гинку Юлії Миколаївни, представника Житомирської митниці ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Гинку Юлії Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 12 червня 2023 року, якою останнього визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України,

встановив:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 12 червня 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «RENAULT», моделі «KOLEOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_2 ». Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 23.01.2022 о 08 год 46 хв через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Виступовичі-Нова Рудня» митного поста «Виступовичі-автомобільний» Житомирської митниці громадянином республіки білорусь ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) в митному режимі «тимчасове ввезення», терміном до 1 року, з метою особистого користування було ввезено легковий автомобіль марки «RENAULT», моделі «KOLEOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 кузов № НОМЕР_2 , що підтверджується відміткою в ЦБД ЄАІС ДМСУ та станом на 03.04.2023 не вивезено за межі митної території України в установлений законодавством строк.

Згідно обліків, що містяться у ЦБД ЄАІС Держмитслужби, інших фактів перетину державного кордону вказаним транспортним засобом (крім ввезення 23.01.2022), або його поміщення в інший митний режим станом на 03.04.2023 (дата складання даного протоколу про порушення митних правил) не встановлено.

При перевірці ОСОБА_6 станом на 03.04.2023 строк тимчасового ввезення автомобіля не продовжено, не призупинено і не поміщено його в інший митний режим.

З наявної інформації електронної бази даних модуля «заяви підприємств та осіб» АСМО «Інспектор», громадянин ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) до митних органів України із заявою щодо продовження строку тимчасового ввезення не звертався. На адресу місця реєстрації (проживання) громадянина ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), наявну в ОСОБА_9 , було надіслано виклик про необхідність прибуття до митного органу за вих.№ 7.19-3/20/10/1434 від 01.03.2023 року для дачі пояснень по вказаному факту, але даний громадянин у визначений термін не прибув та не направив на зазначену адресу письмових пояснень.

Таким чином, враховуючи вимоги Митного кодексу України та законів України від 08.11.2018 № 2612-VIII та від 16.05.2019 № 2725-VIII щодо змін до Митного кодексу України, громадянин ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) перевищив встановлений ст.380 Митного кодексу України строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування, ввезеного ним у митному режимі тимчасового ввезення на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Гинку Ю.М., в інтересах ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови та неповне з`ясування судом обставин справи. В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказала, що ОСОБА_11 був позбавлений можливості вчасно вивезти легковий автомобіль, який підлягав вивезенню з митної території України, у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, спричиненого військовою агресією російської федерації проти України, та припиненням дипломатичних та інших каналів офіційних зв`язків з республікою білорусь. Також зазначила, що на офіційних сторінках Державної митної служби було декілька повідомлень щодо продовження строків тимчасово ввезених легкових автомобілів, що спричинило у апелянта розуміння того, що терміни зворотного вивезення транспортного засобу зупинені до припинення чи скасування воєнного стану. Крім того, вказує, що у зв`язку з неповідомленням ОСОБА_10 про дату та час судового засідання, останній був позбавлений можливості повідомити суд, що має на утримані неповнолітніх дітей, а автомобіль на праві власності належить ОСОБА_12 , тому, на думку захисника, відсутні підстави для застосування конфіскації транспортного засобу за наявності альтернативного покарання у вигляді штрафу.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що вимоги постанов Житомирського апеляційного суду нею виконані.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно положень ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Приписами ст.486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_10 за ч.6 ст.481 МК України вказаних вимог закону вцілому дотримався.

Так, відповідно до ч.1 ст.458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За диспозицією ч.6 ст.481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Відповідно до ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більше як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Частиною другою статті 380 Митного кодексу України визначено, що транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

Частиною п`ятою статті 380 Митного кодексу України визначено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Відповідно до п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події. Факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 23.01.2022 о 08 год 46 хв через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Виступовичі-Нова Рудня» митного поста «Виступовичі-автомобільний» Житомирської митниці громадянином республіки білорусь ОСОБА_13 ( ОСОБА_5 ) в митному режимі «тимчасове ввезення», терміном до 1 року, з метою особистого користування було ввезено легковий автомобіль марки «RENAULT», моделі «KOLEOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 кузов № НОМЕР_2 , що підтверджується відміткою в ЦБД ЄАІС ДМСУ та станом на 03.04.2023 не вивезено за межі митної території України в установлений законодавством строк.

Згідно обліків, що містяться у ЦБД ЄАІС Держмитслужби, інших фактів перетину державного кордону вказаним транспортним засобом (крім ввезення 23.01.2022), або його поміщення в інший митний режим станом на 03.04.2023 не встановлено, строк тимчасового ввезення не продовжено, не призупинено, чим порушено строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Вина ОСОБА_10 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України, а саме перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, підтверджується: протоколом про порушення митних правил №0155/101000/23 від 03.04.2023; доповідною запискою головного державного інспектора відділу №2 управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Житомирської митниці від 04.04.2023; довідкою про визначення вартості т/з від 03.04.2023; довідкою від 03.04.2023; скріншотом витягу даних диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску про перетин кордону т/з; витягом з ЄАІС; доповідною запискою від 27.12.2022; повідомлення обласних військових адміністрацій, про відсутність інформації про відчуження чи вилучення вищевказаного транспортного засобу.

Надавши належну оцінку зазначеним доказам, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_10 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст.481 МК України.

Основний аргумент, яким захисник обґрунтовує апеляційну скаргу, є те, що ОСОБА_11 не мав можливості вивезти та вважав продовженим строк вивезення транспортного засобу за межі митної території України, у зв`язку з введенням на території воєнного стану. Також, вказує на ту обставину, що автомобіль на праві власності належить ОСОБА_12 , що вбачається з сертифіката про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.226).

Однак, ч.1 ст.460 МК України передбачає перелік випадків, коли адміністративна відповідальність за порушення митних правил, у тому числі, за ч.6 ст.481 МК України, не настає.

До них, зокрема, належать аварії, дії обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Саме по собі включення до переліку форс-мажорних обставин таких як воєнний стан, не свідчить про те, що запровадженням його, особа автоматично звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу. У даному випадку, необхідно довести причинно - наслідковий зв`язок між зобов`язанням, які не можуть бути виконані та обставинами, на які особа покликається як на підставу неможливості виконати таке зобов`язання.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази вжиття ОСОБА_14 заходів, спрямованих на повідомлення митного органу про неможливість вивезення транспортного засобу у встановлений строк за межі митної території України із зазначенням поважних причин такого не вивезення.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_11 , перебуваючи на території України з 22.02.2021 по теперішній час, згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи долученої до апеляційної скарги, мав можливість подати до будь якого найближчого працюючого митного органу на території України повідомлення про неможливість здійснити з транспортним засобом дій, які вимагаються митними правилами, однак цього не зробив, належних доказів наявності обставин визначених ст.460 Митного кодексу України, матеріали справи не містять.

Посилання захисника як на підставу для скасування постанови суду на те, що справу розглянуто за відсутності ОСОБА_10 , апеляційний суд відхиляє, оскільки матеріалами справи підтверджено, що судом першої інстанції вживались всі заходи для належного його повідомлення, у тому числі шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті Судової влади України про виклик в судове засідання. Також, нормами ст.268 КУпАП та 526 МКУ не передбачено, що справу про порушення митних правил може бути розглянуто лише за обов`язковою участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про наявність події та складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, в діях ОСОБА_15 .

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо накладеного на ОСОБА_10 адміністративного стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «RENAULT», моделі «KOLEOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_2 ».

Санкція ч.6 ст.481 МК України передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

У відповідності до ст.23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_16 у виді конфіскації транспортного засобу, суддя першої інстанції пославшись на характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, разом з тим не зазначив про наявність чи відсутність жодної конкретної ознаки, що пом`якшує чи обтяжує відповідальність ОСОБА_10 , не навів конкретних мотивів, чому саме слід застосувати найбільш суворе покарання, передбачене ч.6 ст. 481 МК України.

Як вбачається з матеріалів справи, відсутні обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення (ст.35 КУпАП), ОСОБА_11 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності. Крім того, останній додав до апеляційної скарги докази, що має на утриманні неповнолітніх дітей, а відтак, приходжу до висновку, що відсутні підстави для застосування конфіскації транспортного засобу за наявності альтернативного покарання у виді штрафу. Крім того, конфіскований транспортний засоби належить на праві власності не ОСОБА_16 , а громадянці республіки білорусь ОСОБА_12 (а.с.226).

Отже, в межах санкції інкримінованої статті на ОСОБА_10 має бути накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке буде достатньою мірою для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до п.4 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова Богунського районного суду м. Житомира від 12 червня 2023 року - зміні в частині накладеного стягнення у виді конфіскації транспортного засобу та призначити ОСОБА_16 адміністративне стягнення, передбачене ч.6 ст.481 МК України, у виді штрафу в розмірі десять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 000 грн.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до посвідки на тимчасове проживання (а.с.223) прізвище особи, яку пригнуто до адміністративної відповідальності, є « ОСОБА_17 », а не « ОСОБА_18 », як зазначено у постанові суду. Проте, така описка може бути виправлена судом першої інстанції шляхом постановлення відповідного судового рішення.

Керуючись ст.ст.23,29,33, 294 КУпАП, суд,-

постановив:

Клопотання адвоката Гинку Юлії Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 12 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Гинку Юлії Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 12 червня 2023 року в частині накладеного стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «RENAULT», моделі «KOLEOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_2 » - змінити, та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч.6 ст. 481 МК України у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн (реквізити для сплати штрафу: отримувач Житомирська митниця, , МФО 899998, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р № UA1466726, призначення платежу: 295/5551/23 про ПМП ОСОБА_14 ).

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич