Справа № 740/4792/24
Провадження № 3/740/1975/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 серпня 2024 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Карпусь І.М., із секретарем судового засідання Дьоміною Н.А., у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ніжині, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №800982, ОСОБА_1 05 серпня 2024 року о 12 год 35 хв по пл. Заньковецької, 4, в м. Ніжині Чернігівської області керував автомобілем «NISSAN NV-400», д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Від продуву приладу «Драгер» на місці та огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення. У клопотанні навів пояснення, що він працює експедитором у ФОП ОСОБА_2 . Так, 05.08.2024 працював на автомобілі "Нісан" під керуванням водія ОСОБА_3 , зокрема приїздили і зупинилися близько 12 години біля центрального ринку біля пам`ятника М. Заньковецької. Автомобілем керував ОСОБА_4 , який пішов на базар щось купити. У цей час він курив біля автомобіля і під`їхали поліцейські та почали зауважувати про зупинку у недозволеному місці, не слухали його пояснень, що він не є водієм, а запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, від чого він відмовився у автомобілі поліції, оскільки не керував автомобілем. Написав розписку, що не буде керувати автомобілем, оскільки і так ним не керував і надалі керувати не збирався.

У протоколі про адміністративне правопорушення записані рукописом пояснення ОСОБА_1 про те, що він вчора випив пиво, сьогодні керував автомобілем, дуть не треба, у лікарню їхати не потрібно.

Як вбачається з наданого суду відеозапису, доданого на оптичному диску до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер», відповідає у автомобілі поліції відмовою. Поліцейський зазначив, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП і відсторонено від керування. Жодних інших обставин чи спілкування поліцейського з ОСОБА_1 на відеозаписі немає.

У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вказано наявні ознаки алкогольного сп`яніння, та що огляд на стан сп`яніння не проводився.

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння зазначено про направлення до Ніжинської ЦМЛ ОСОБА_1 , та що огляд на стан сп`яніння не проводився, у лікарню не доставлявся.

В матеріалах справи наявні копія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 ; розписка, в якій ОСОБА_1 зобов`язується транспортним засобом не керувати; розписка, в якій ОСОБА_5 зобов`язується доставити автомобіль до місця стоянки; копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 05.08.2024, якою на ОСОБА_1 накладено штраф за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення правил зупинки транспортних засобів.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, однією з обставин, що підлягає встановленню для наявності об"єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченогоо ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом особою.

Як роз"ясниив Пленум Верховного Суду України у п. 27 постанови від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В силу ст. 251 КУпАП протокол про адміністартивне правопорушення є доказом у справі.

Однак, сам по собі протокол з викладеним у ньому твердженням про керування особою автомобілем, у разі коли особа це заперечує у своїх поясненнях, які за змістом ст. 251 КУпАП також є доказом у справі, не є достатнім доказом на підтвердження цієї обставини, якщо зазначене не підтверджується іншими прямими чи непрямими доказами.

Суду надано відеозапис, зміст якого наведено вище. У автомобілі поліції ГомолякоА.О. відмовився від продуття "Драгеру" та поліцейський зазначив, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП і відсторонено від керування. Будь-яких інших відомостей відеозапис не містить.

Отже, доказів, які б підтверджували поза розумним сумнівом керування ОСОБА_6 автомобілем матеріали справи не містять.

Наявні у справі докази свідчать про можливість версії подій, що відповідає твердженням обвинувачення, оскільки ОСОБА_1 мав посвідчення водія, склав розписку про зобов`язання не керувати автомобілем, а ОСОБА_7 склав розписку про зобов`язання доставити автомобіль до місця стоянки, потреба в чому є не логічною, якщо автомобілем за версією ОСОБА_1 керував ОСОБА_4 , та при цьому не заявлено клопотань про допит останнього свідком у суді.Водночас, в силу презумпції невинуватості, не ОСОБА_8 повинен доводити, що не керував автомобілем, а орган, що порушив провадження у справі про адміністративне правопорушення повинен довести факт керування автомобілем особою, щодо якої складено протокол. Пояснення ОСОБА_1 , що він автомобілем не керував, не спростовані, оскільки такі відомості не зафіксовані на відеозаписі, як не зафіксовано ні самого автомобіля, ні щоб ОСОБА_1 на місці не заперечував керування ним, адже будь-яких питань щодо керування автомобілем поліцейський у ОСОБА_1 під час спілкування, зафіксованого на поданому до суду відеозаписі, не з`ясовував. Ураховуючи заперечення ОСОБА_1 вини під час судового розгляду справи, записи у протоколі його пояснень про керування автомобілем, судом не можуть взяті до уваги як вагомі докази, адже за таких суперечливих пояснень щодо даної обставини, висновок суду про її встановлення може грунтуватися на сукупності достатніх доказів, які її підтверджують.

Тобто, матеріали справи не дають підстав надати перевагу тій, чи іншій версії подій щодо того, керував чи не керував ОСОБА_1 автомобілем.

Прямих доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, чи сукупності непрямих, на основі яких можливо було б дійти обгрунтованого висновку про керування ним автомобілем, матеріали справи не містять, оскільки рух автомобіля, перебування в ньому ОСОБА_1 , на відеозаписі не зафіксовано, інших доказів цієї обставини суду не надано.

За змістом ст.251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно із ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 2.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В даній справі такі достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою висновки чи неспростовні презумції факту, з огляду на викладене вище, відсутні.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в судовому засіданні не доведена достатніми доказами поза розумним сумнівом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відсутні достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст.251, 255, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя І.М. Карпусь