Справа № 136/1486/24
провадження №3/136/530/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України, непрацююча, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягувану до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, останній раз 15.05.2024 накладено стягнення у виді штрафу,

ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли зазначені матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №151304 слідує, що 29.07.2024 об 11:00 год. по АДРЕСА_1 , було встановлено, що гр. ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме: в будинку брудно, розкидані речі, немає продуктів харчування, діти не нагодовані.

Такі дії ОСОБА_1 особою, що склала матеріали кваліфіковано за ч. 2 ст.184 КУпАП, оскільки дії, вчинені нею протягом року після того, як її було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи повідомленою про час та місце розгляду адміністративної справи у протоколі про адміністративне правопорушення, не з`явилась, заяв та клопотань про розгляд справи за її відсутності, або про відкладення справи до суду не надала.

При цьому, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 184 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та яка була належним чином повідомлена про розгляд справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД №151304, суть якого викладено вище; паспортні документи на ім`я ОСОБА_1 та РНОКПП, а також письмові пояснення ОСОБА_4 , яка є головним спеціалістом ВИАП Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягується до відповідальності за ч.2 ст. 184 КУпАП тобто повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення вчинення тих самих дій, що передбачені частиною першою цієї статті.

Частина перша статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Суб`єкт адміністративного проступку, передбаченого ст.184 КУпАП є фізичні осудні особи - батьки, або особи, що їх замінюють.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

При складанні протоколу про адміністративні правопорушення, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, у порушення якої норми особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дитини.

Статтею 251 КУпАП визначено поняття доказів.

Відповідно до вимог ст.251 ч.2 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що особою, яка склала дані матеріали про адміністративне правопорушення не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є матір`ю дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що діти є неповнолітніми; не підтверджено обставини наведені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо невиконання батьківських обов`язків, а додані письмові пояснення ОСОБА_4 , яка є головним спеціалістом Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області оформлені не у спосіб реалізації особою своїх повноважень як представника органу місцевого самоврядування шляхом складання Акту, тощо. При цьому не підтверджено притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.

Тоді як протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчинення правопорушення, які ставляться у вину особі та складає склад адміністративного правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п. 45 Рішення ЄСПЛ у справі "Бочаров проти України" від 17.06.2011 р., заява N 21037/05; п. 75 Рішення ЄСПЛ у справі "Огороднік проти України" від 05.05.2015 р.).

Зважаючи на встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку, що провадження у справі стосовно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за недоведеності висунутого обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 184, 247, 251, 252, 280 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 184 КУпАП, за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Світлана ШПОРТУН