Справа № 296/2538/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" серпня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м Житомира в складі

Головуючої судді Шимон Л.С.,

при секретарі Бричук Ю.В.,

за участю прокурора Крігер Л.Ю.,

захисника Хоменка С.О.,

особи, яка притягується до відповідальності,

розглянувши матеріали, які надійшли з управління стратегічних розслідувань в Житомирській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в.о. генерального директора Державної установи «Житомирський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України», проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , будучи у період з 11.11.2022 року по теперішній час в.о. генерального директора Державної установи «Житомирський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» та відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, порушив вимоги статті 28 Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Так, наказом Міністра охорони здоров`я України від 11.11.2022р. за №55-о обов`язки директора Державної установи «Житомирський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» покладено на ОСОБА_1 .

Приписами статті 3 Закону визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон, зокрема підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону передбачено його розповсюдження на посадових осіб юридичних осіб публічного права. Відповідно до ст.81 ЦК України Державна установа «Житомирський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» є юридичною особою публічного права. Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані із корупцією, у тому числі за ч.2 ст. 172-7 КпАП України.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідності до п.п.1,2,3 ст.28 Закону особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 закону зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Проведеною УСР в Житомирській області перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 , будучи в.о. генерального директора ДУ «Житомирський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» підписував накази про преміювання працівників, серед яких преміював себе, а саме:

- 27.01.2023 відповідно до наказу «Про преміювання працівників за результатами роботи за січень 2023 року» за № 20-ос, ОСОБА_1 було нараховано та виплачено премію в розмірі 35 000,00 грн;

- 23.02.2023 відповідно до наказу «Про преміювання працівників за результатами роботи за лютий 2023 року» за № 57-ос, ОСОБА_1 було нараховано та виплачено премію в розмірі 40 000,00 грн;

- 27.03.2023 відповідно до наказу «Про преміювання працівників за результатами роботи за березень 2023 року» за № 87-ос, ОСОБА_1 було нараховано та виплачено премію в розмірі 40 000,00 грн;

- 26.04.2023 відповідно до наказу «Про преміювання працівників за результатами роботи за квітень 2023 року» за № 123-ос, ОСОБА_1 було нараховано та виплачено премію в розмірі 40 000,00 грн. Вказані накази про преміювання підписав особисто ОСОБА_1

Положенням про преміювання та інші додаткові виплати, яким керується ДУ «Житомирський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» пунктом 2.5 передбачено, що премія директору, заступникам директора і працівникам центру нараховуються щомісячно при виконанні показників умов преміювання та за наявності економії коштів за загальним та спеціальним фондами. Відповідно до пункту 2.8 директор центру встановлює розмір премії із врахуванням показників та критеріїв зниження. Пунктом 2.9 визначено, що преміювання директора проводиться відповідно до діючого Колективного договору.

Діючим Колективним договором п. 36, 37 передбачено, що розмір премій директора, його заступників та працівників граничними розмірами не обмежується, премія виплачується щомісячно, за рахунок економії загального фонду заробітної плати.

Зважаючи на наведенні у ст. 1 Закону визначення, ключовими складовими конфлікту інтересів є: приватний інтерес та службові повноваження, залежно від співвідношення яких виникає потенційний чи реальний конфлікт інтересів.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.28 Закону особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Отже, підписання вказаних наказів про преміювання свідчить про наявність у ОСОБА_1 конфлікту інтересів, порушенням ним п.3 ч.1 ст.28 Закону та вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

У відповідності до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень не визнав, від дачі пояснень відмовився. Разом з тим в ході судового розгляду повідомив, що в своїй діяльності дотримувався вимог антикорупційного законодавства, керувався листами Міністерства охорони здоров`я України та повідомляв Міністерство про те, що отримував премії. Крім того, окремо звертався письмово до НАЗК з приводу можливого виникнення в його діях конфлікту інтересів та отримав відповідь.

Захисник особи, яка притягається до відповідальності, адвокат Хоменко С.О. вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній конфлікт інтересів, отже відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим просив провадження по справі закрити. Звертає увагу суду, що особа не має нести відповідальність за помилки держави.

Прокурор просила притягнути особу до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-7 КпАП України, оскільки вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією. Надала письмову промову.

В ході судового розгляду за клопотанням захисника судом допитано ряд свідків. Так, свідок ОСОБА_2 (заступник генерального директора ДУ) повідомив, що в установі створено комісію з преміювання, ОСОБА_1 не входить до складу комісії, на її засіданнях присутній не був, впливати на рішення не міг. Кожен рік з МОЗ приходив лист, якій дозволяв преміювати працівників. На даний час в установі преміювання не здійснюється.

Свідок ОСОБА_3 (головний бухгалтер ДУ) повідомила суду, що преміювання керівника здійснюється на засіданнях комісії в загальному порядку. ОСОБА_1 у розгляді питань преміювання участі не приймав, на визначення премій жодним чином не впливав, накази про преміювання не готував. Свідку відомо, що про преміювання ОСОБА_1 повідомляли МОЗ.

Допитаний ОСОБА_4 повідомив, що працює на посаді уповноваженого з питань запобігання та протидії корупції в ДУ з 2022 року. В липні 2022 року виникло питання щодо преміювання керівника установи. На його запитання чи погоджено таке преміювання з МОЗ, бухгалтер надала лист з МОЗ, який підтверджує можливість преміювання керівника. Додатково підтвердив той факт, що коли постало питання конфлікту інтересів ОСОБА_1 та роботи в установі його дружини, то такий конфлікт у встановленому порядку було усунуто шляхом звільнення дружини, повідомлено МОЗ та НАЗК.

Свідок ОСОБА_5 , який є заступником генерального директора, повідомив, що працює в установі близько 2 років. Йому відомо про порядок визначення працівникам премій: кожного року з МОЗ приходить лист про те, що керівники мають право визначати розмір преміювання, потім збирається керівний склад структурних підрозділів та визначає розмір премії. ОСОБА_1 не приймав участь в обговоренні премій, Міністерство повідомлялось про преміювання ОСОБА_1 .

ОСОБА_6 повідомив суду, що є головою профспілкового комітету з 2022 року. Звертає увагу, що профспілковий комітет погоджує премії, які виплачуються всім працівникам, що відповідає колективному договору. Вважає преміювання ОСОБА_1 правомірним.

Свідок ОСОБА_7 повідомив суду, що йому відомо про факти складання відповідних протоколів щодо ОСОБА_1 щодо затвердження ним як керівником премій щодо себе. Разом з тим, вважає складання протоколів неправомірним, вважає, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад правопорушення. Так, ОСОБА_1 не приймав рішень щодо свого особистого преміювання, керувався листами Міністерства та відповідною постановою КМУ. Щодо виплати премії повідомлялось МОЗ.

Заслухавши особу, яка притягається до відповідальності, прокурора, захисника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 11.11.2022 року по теперішній час працює в.о. генерального директора Державної установи «Житомирський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» (наказ Міністра охорони здоров`я України №55-о від 11.11.2022).

ОСОБА_1 підписано накази про нарахування та виплату премій, в тому числі і собі, зокрема, 27.01.2023 за № 20-ос в розмірі 35 000грн; 23.02.2023 за № 57-ос в розмірі 40 000грн; 27.03.2023 за № 87-ос в розмірі 40 000грн; 26.04.2023 за № 123-ос в розмірі 40 000грн.

Частиною другою ст. 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону особами, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є, зокрема, посадові особи юридичних осіб публічного права.

Відповідно до ст. 81 Цивільного кодексу України Державна установа «Житомирський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України» є юридичною особою публічного права.

Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Пунктом 2 примітки до ст. 172-7 КУпАП визначено, що під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Невід`ємною складовою конфлікту інтересів є службові/представницькі повноваження та вплив (можливість впливу) приватного інтересу на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій під час реалізації таких повноважень.

Відповідно до п.2.4 Методичних рекомендацій Національного агентства з питань запобігання корупції «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» від 21.10.2022 № 13, суперечність між приватним інтересом та повноваженнями полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.

Тому навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.

В ході судового розгляду знайшли своє підтвердження твердження ОСОБА_1 про те, що за кожним фактом преміювання ним на адресу МОЗ України направлялись відповідні листи щодо виникнення можливого конфлікту інтересів з розкриттям змісту приватного інтересу реалізація службових повноважень відносно себе.

Частиною третьою ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у підлеглої йому особи реального чи потенційного конфлікту інтересів приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу.

Проте, в матеріалах справи відсутні і стороною захисту суду не надані відомості щодо прийняття керівником органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади ОСОБА_1 , рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття останнім наказів про нарахування собі преміальних виплат.

Лист Міністра охорони здоров`я України від 12.01.2024р. про те, що ОСОБА_1 обіймає посаду завідуючого відділом моніторингу та реагування на небезпеки і при цьому виконує обов`язки генерального директора Центру, що не є тотожним призначенню на посаду генерального директора, а тому рішення Міністром про погодження/скасування заохочувальних виплат не приймалось, висновків суду не спростовує. Натомість лише підтверджує відсутність рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття ОСОБА_1 як посадовою особою наказів про нарахування собі преміальних виплат.

За таких обставин, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 видавались накази про нарахування та виплату собі преміальних виплат в умовах реального конфлікту інтересів.

Не спростовує висновків суду і той факт, що ОСОБА_1 письмово звертався до НАЗК 22.03.2023р. щодо надання роз`яснення про наявність (відсутність) конфлікту інтересів.

Так, з відповіді управління допомоги у досягненні доброчесності НАЗК від 20.04.2023р. вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено, що прагнення покращити своє матеріальне становище зумовлює наявність у в.о. генерального директора Державної установи «Житомирський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» приватного (майнового) інтересу під час прийняття рішень (видачі наказів) щодо встановлення собі матеріальних виплат. У разі прийняття ним рішень стосовно власного преміювання як в.о. генерального директора може виникнути реальний конфлікт інтересів. Для встановлення наявності/відсутності конфлікту інтересів під час прийняття рішень про встановлення собі стимулюючої виплати слід розуміти, яким чином вирішується зазначене питання щодо працівників центру у нормативно-правових актах та організаційно-розпорядчих документах центру, зокрема, чи передбачена у них процедура погодження відповідних виплат керівнику центру із суб`єктом призначення/керівником вищого рівня. У разі наявності процедури погодження виплат із суб`єктом призначення/керівником вищого рівня, така процедура запобігає виникненню у особи конфлікту інтересів.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 приймав рішення (видавав накази) про нарахування та виплату собі преміальних виплат в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують, обтяжують відповідальність правопорушника, в ході розгляду справи не встановлено.

Враховуючи особу та характер вчиненого правопорушення, суд накладає адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.172-7 КУпАП у виді штрафу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.36, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції», -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Відповідно до ст. 36 КпАП України застосувати до ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у Житомирській області;/Житомир обл./21081100, Код отримувача: 37976485, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача: 899998, Рахунок отримувача: UА0006797, Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок. Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача(МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя Л. С. Шимон