Справа № 214/5711/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 серпня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бондаренка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, який має середню освіту, пенсіонера, працюючого водієм КП «Міський тролейбус», зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2024 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №737609 від 20 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, з якого слідує, що 17.05.2024 о 10-30 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом тролейбусом Т-203, інвентаризаційний номер 0027, по автодорозі проспекту Миру, біля буд.15-А в м. Кривому Розі, Дніпропетровської обл., не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, своєчасно не вжив заходів для зниження швидкості, почав різко гальмувати без виправданої причини, в результаті чого допустив падіння пасажира ОСОБА_3 . В результаті ДТП ОСОБА_3 була травмована та їй було завдано матеріальних збитків. У провину водієві ОСОБА_1 ставиться порушення п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3, 12.9 «г» ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, заперечуючи факт ДТП, якої загалом не було. При керуванні ним тролейбусом, він не порушував будь-яких правил дорожнього руху, що могли привести до різкого гальмування, як наслідок падіння пасажира ОСОБА_3 та отримання останньою травм.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бондаренко О.В. підтримав позицію свого підзахисного та просив справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, враховуючи наступне. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №737609 від 20 червня 2024 року зазначено, що ДТП сталося біля буд. АДРЕСА_2 , в той час як у протоколі огляду місця ДТП від 17.05.2024 вказано, що ДТП трапилося біля буд. 17-А, а також на схемі місця ДТП від 17.05.2024 зазначено буд. 17-А, що свідчить про територіальні неточності визначення місця ДТП. З письмових пояснень водія ОСОБА_1 вбачається, що ділянка маршруту від 95-го кварталу до зупинки «Міська лікарня №1» є досить рівною та спокійною та не є аварійно-небезпечною, проїзд по якій не вимагає будь-яких вимушених різких маневрів, прискорень та гальмувань. Під час руху по вказаній ділянці, в салоні тролейбуса, яким керував ОСОБА_1 перебувало біля ста пасажирів, а при такому наповненні салону, вкрай неможливо падіння, адже у такому випадку, пасажир не може фактично впасти та отримати травму. Отже факт падіння ОСОБА_3 з вини ОСОБА_1 не доведений, а отримані ОСОБА_3 травми не перебувають у причинному зв`язку з ДТП, якої не було. Захисник вважає, що із змісту диспозиції ст.124 КУпАП слідує, що об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого даною нормою, характеризується наступними елементами: діянням тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке може бути виражене як у дії так і в бездіяльності; наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; а також причинним зв`язком між наведеними діяннями та наслідками. Оскільки не доведено, що діями ОСОБА_1 були порушені Правила дорожнього руху, як наслідок не спричинені пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

В подальшому ОСОБА_1 та його захисник правом на участь в судовому засіданні не скористались, подавши заяву про розгляд справи без їх участі.

Потерпіла ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою належним чином, причини її неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в

п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції».

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи та уникнення можливості зловживання учасниками справи своїми процесуальними правами, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника та потерпілої, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду судом справи.

Суд, враховуючи позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення водіями Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Умовами настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є обов`язкова наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (механічних пошкоджень транспортних засобів чи іншого майна) як обов`язкового елементу об`єктивної сторони матеріального складу правопорушення. При цьому, порушення має бути настільки суттєвим, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох автомобілів, адже в диспозиції статті йде мова саме про «пошкодження транспортних засобів».

Відповідно до п.26 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком саме порушення Правил дорожнього руху. Об`єктивною ознакою правопорушення, що відбиває шкідливість неправомірної поведінки особи для суспільства, заподіяння або реальну загрозу заподіяння істотної шкоди, є також суспільна небезпека вчиненого проступку.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №737609 від 20 червня 2024 року слідує, що 17.05.2024 о 10-30 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом тролейбусом Т-203, інвентаризаційний номер 0027, по автодорозі проспекту Миру, біля буд.15-А в м. Кривому Розі, Дніпропетровської обл., не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, своєчасно не вжив заходів для зниження швидкості, почав різко гальмувати без виправданої причини, в результаті чого допустив падіння пасажира ОСОБА_3 . В результаті ДТП ОСОБА_3 була травмована та їй було завдано матеріальних збитків. У провину водієві ОСОБА_1 ставиться порушення п.п.2.3 «б», 12.1, 12.3, 12.9 «г» ПДР України.

Пунктом 2.3 «б» ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

А пунктами 12.1, 12.3, 12.9 «г» ПДР України визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Водієві забороняється різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).

Проаналізувавши встановлені обставини, надавши оцінку діям її учасників, суд приходить до висновку, що в дорожній обстановці, що склалася, водій ОСОБА_1 не допускав будь-яких порушень п.п.2.3 «б», 12.1, 12.3, 12.9 «г» ПДР України, які б свідчили про його винуватість у виникненні ДТП. Так, під час оформлення матеріалів інспектор не з`ясовував існування факту різкого гальмування водієм тролейбуса ОСОБА_1 , що стало причною падіння ОСОБА_3 в салоні тролейбуса, на власний розсуд визначивши, що ОСОБА_1 допустив порушення ПДР України.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №737609 від 20 червня 2024 року додано: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.05.2024 зі схемою та фотознімками; довідка КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» про звернення 17.05.2024 о 11 год. 29 хв. ОСОБА_3 з приводу травм, отриманих внаслідок ДТП 17.05.2024, а саме: закрита черепно-мозкова травма, забій поперекового відділу хребта, рекомендовано амбулаторне лікування за місцем реєстрації; повідомлення про неможливість надання експертного висновку від 12.06.2024 №68; письмові пояснення ОСОБА_3 від 07.06.2024, з яких слідує, що вона 17.05.2024 їхала в тролейбусі о 10 год. 30 хв. за міським маршрутом №1 в напрямку пл. Визволення, коли тролейбус проїхав 95-й квартал, його водій різко загальмував, в результаті чого вона впала, не зважаючи, що трималась за поручні. Вона вийшла з тролейбусу на зупинці «Міська лікарня №1», де перехожі викликали швидку, яка відвезла її до лікарні; довідка від 21.06.2024 про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_1 ; відеозапис на DVD-R диску, якій містить зафіксований рух тролейбуса Т-203, інвентаризаційний номер 0027, 17.05.2024 о 10-38 год. та вихід з нього ОСОБА_3 , яка тримається за милицю, за підтримки сторонніх осіб, після висадки та посадки пасажирів тролейбуса та повторного його зупинення.

В судовому засіданні було встановлено, що 17.05.2024 о 10-30 год. тролейбус Т-203, інвентаризаційний номер 0027, під керуванням водія ОСОБА_1 дійсно рухався по міському маршруту №1, в якому на той момент в якості пасажира їхала ОСОБА_3 , що підтверджується оглянутим судом відеозаписом руху вищезазначеного тролейбуса.

В подальшому о 10-38 год., цього ж дня, вказаний вище тролейбус здіснив зупинку на міський зупинці «Міська лікарня №1» в м. Кривому Розі, та з нього, вже після висадки та посадки значної кількості пасажирів та повторної зупинки тролейбуса, здійснила вихід за підтримки сторонніх осіб ОСОБА_3 , яка є літньою людиною та пересувалася за допомогою милиці, що не підтверджує факту травмування ОСОБА_3 в результаті різкого гальмування тролейбуса Т-203, інвентаризаційний номер 0027, під керуванням водія ОСОБА_1 , оскільки доказів такого факту суду не надано.

Безпосереднім доказом у справі щодо наявності в діях певної особи порушень Правил дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, є схема місця ДТП та інші належні та допустимі докази.

Досліджуючи схему місця ДТП, яка додана до протоколу огляду місця ДТП від 17.05.2024, аналізуючи її дані та зміст у сукупності з іншими доказами, якими є: пояснення водія тролейбуса Т-203, інвентаризаційний номер 0027, ОСОБА_1 та письмові пояснення потерпілої ОСОБА_3 , фотознімки з місця ДТП, суд приходить до висновку, що хоча й напрямок руху тролейбуса на схемі відображено вірно, однак на схемі відсутні окремі дані, які повинні міститися на ній, а саме: місце різкого гальмування тролейбуса, дані про місце розташування тролейбусу в цей момент, а також відображення перешкоди (причини), яка стала причиною таких дій водія тролейбуса, а відтак відсутність таких відомостей викликає сумнів в достовірності даних зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №737609 від 20 червня 2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 .

В свою чергу, на фотознімках, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №737609 від 20 червня 2024 року, не відображено місце падіння ОСОБА_3 в салоні тролейбуса, не вижито заходів щодо встановлення можливих свідків та очевидців даної події, враховуючи, що такі зафіксовані на відеозаписі зупинки тролейбуса

Т-203, інвентаризаційний номер 0027, 17.05.2024 о 10-38 год. на міський зупинці «Міська лікарня №1» в м. Кривому Розі.

Дослідженням матеріалів справи з`ясовано, що, окрім як письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що можуть свідчити про її травмування в салоні тролейбуса в результаті різкого його гальмування, інших доказів до протоколу не долучено. Крім того, докази, які б свідчили про порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3, 12.9 «г» ПДР України, які могли бути в причинному зв`язку з отриманими травмами ОСОБА_3 суду не надані.

Отже, відсутність достатніх доказів про отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , спричиненні саме різким гальмуванням тролейбуса Т-203, інвентаризаційний номер 0027, під керуванням водія ОСОБА_1 , неповнота схеми місця ДТП, її неузгодження з іншими фактичними обставинами, які встановлені судом, вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення в частині викладу обставин порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3, 12.9 «г» ПДР України, що свідчить про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є не обґрунтованим і не підтверджується сукупністю зібраних доказів.

Викликає сумнів висновок працівника поліції, який складав протокол ґрунтуючись тільки на поясненнях ОСОБА_3 , який при цьому не звернув увагу на вказані вище неузгодженості, що фактично не доводять порушення ПДР України ОСОБА_1 , які стали причиною травмування ОСОБА_3 .

Об`єктивної ознаки суспільної небезпечності інкримінованого ОСОБА_1 проступку, його реальної загрози та посягання на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління в ході судового розгляду також не встановлено.

У рішеннях від 30 травня 2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Такий формалізований підхід поліцейських до оформлення матеріалів, не з`ясування всіх обставин з наданням їм належної оцінки, суд розцінює як свідчення необ`єктивності під час складання матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Згідно ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно зі ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, в той час як обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та дійсність самого факту вчинення ним такого правопорушення, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.124, 245, 247 ч.1 п.1, 268, 280, 283, 287-289 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко