справа № 631/1320/24
провадження № 3/631/589/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко Світлана Василівна, розглянувши в залі судових засідань № 1 приміщення суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України

(ID паспорт з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 ,

виданий 09.03.2023 року органом 6357),

реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 ,

який не працює, зареєстрований та проживає за адресом:

АДРЕСА_1 ;

за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

07.02.2024 року по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 не виконував неодноразову законну вимогу про припинення правопорушення, шаркав працівників поліції, поводив себе зухвало та нахабно, чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, тобто адміністративне правопорушення, передбачене статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 до судді з`явився, свою провину у вчиненому визнав повністю та прохав суворо не карати.

Окрім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому, його винуватість у скоєнні адміністративного проступку, передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена й всіма зібраними, наданими судді та дослідженими у нею доказами у їх сукупності.

Так, відповідно до приписів статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, сукупністю даних Протоколу про адміністративне правопорушення (серії ВАД № 257506), складеного 12.08.2024 року поліцейським СРПП ВП № 3 Харківського РУП № 1 в Харківській області Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим сержантом поліції Шарапою К. С., підтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушення (а. с. 3).

Згідно з постановою про закриття кримінального провадження, складеною 25.06.2024 року старшим слідчим СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Циганенко Ю. С., кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2024 року під № 0000164, закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України, а матеріали відносно ОСОБА_1 направити ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області для вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного проступку, передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 5 - 10).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, сформованого 14.02.2024 року старшим слідчим ОСОБА_2 , кримінальне провадження № 0000164, зареєстроване 08.02.2024 року об 11 годині 31 хвилину 01 секунду за матеріалами правоохоронних та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, що надійшли 07.02.2024 року, із правовою кваліфікацією, передбаченою частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України, щодо того, що (ЖЄО № 1009) 07.02.2024 року до ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення поліцейського СРПП ВП № 3 Харківського РУП в Харківській області про те, що за адресою: вулиця Загребля, біля будинку № 4, село Рокитне Харківського району Харківської області,- ОСОБА_1 умисно заподіяв тілесні ушкодження поліцейському СРПП ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків (а. с. 11).

З рапорту чергового Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, зареєстрованого 08.02.2024 року під № 1009 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку), убачається, що останній доповів начальникові ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області полковнику поліції Горбачову О. про те, що 07.02.2024 року о 22 годині 50 хвилин надійшло повідомлення до РУ про те, що 07.02.2024 року о 22 годині 47 хвилин за адресою: вулиця Загребля, будинок № 4, село Рокитне,- було отримано повідомлення чергового ВП № 3 ХРУП № 1 (ЄО 281) про те, що 07.02.2024 року о 22 годині 23 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 07.02.2024 року о 22 годині 23 хвилини патрулем була спроба зупинити автомобіль марки «Газель», держаний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та не виконав зупинку на вимогу, заїхав на територію невідомого домоволодіння, чинив активний опір працівникам поліції (а. с. 12).

Згідно з протоколом допиту свідка ОСОБА_3 від 08.02.2024 року, вона мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . По суті вказаної події зазначає, що 07.02.2024 року о 21 годині 22 хвилини, рухаючись на службовому транспорті автомобільною дорогою в напрямку села Рокитне Харківського району Харківської області, ними виявлений автомобіль марки«ГАЗ 33021», державний номернийзнак НОМЕР_3 , білого кольору, який під час руху порушив пункт 9.4 Правил дорожнього руху, а саме: завчасно не увімкнув покажчик повороту при здійсненні повороту ліворуч. Ще через декілька секунд той же водій повторно здійснив аналогічне порушення при повороті праворуч, та мав не працюючий габаритний ліхтар позаду з лівого боку.Відповідно до пункту 1, пункту 2 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме через порушення водієм Правил дорожнього руху та наявних очевидних ознак, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, ними було прийнято рішення здійснити його зупинку. Рухаючись позаду цього автомобілю за допомогою проблискового маячка синього та червоного кольорів та спеціального звукового сигналу й гучномовця, який встановлений у службовому автомобілі, водій службового транспортного засобу ОСОБА_4 вимагав, щоб водій автомобілю марки «ГА3 33021», державний номерний знак НОМЕР_3 , зупинився на узбіччі праворуч по ходу свого руху. Крім того, у гучномовець ОСОБА_4 звертався до водія з проханням зупинити авто та зайняти узбіччя праворуч. Також, у гучномовець до водія звертався і ОСОБА_5 , сидячи на задньому пасажирському сидінні, з проханням зупинити авто та зайняти узбіччя праворуч, який той взяв у ОСОБА_4 . Однак на їх законні вимоги у вигляді вербальних та невербальних дій про зупинку автомобіля марки «ГАЗ 33021», державний номерний знак НОМЕР_3 , водій не реагував, чим порушив пункт 2.4 Правил дорожнього руху. Одночасно із цим, він навіть додавав швидкості, продовжуючи рух дорогою, яка силувала до села Рокитне Харківського району Харківської області, з виїздом на його вулицю Загребля. Рухаючись позаду на незначній відстані вулицею Загребля села Рокитне, за автомобілем марки «ГАЗ 33021», державний номерний знак НОМЕР_3 , водій якого на їх законні вимоги не реагував, той через отвір у паркані, зі сторони дороги, заїхав на територію домоволодіння № 4, де здійснив зупинку. Вони, у свою чергу, з метою блокування авто правопорушника задля припинення скоєння ним проступку, службовим автомобілем «Pegout», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , здійснили блокування автомобіля марки «ГАЗ 33021», державний номерний знак НОМЕР_3 , таким чином, що зупинилися позаду нього, у зручному положенні для постійної та безперервної фіксації того, що відбувається на ділянці місцевості, де знаходився правопорушник, зайнявши зручну позицію для відео фіксації подальших подій. Також після зупинки службового автомобілю вирішили затримати водія через законі підстави. З цією метою старший інспектор СРПП капітан поліції ОСОБА_5 , вибіг із салону службового авто на вулицю, бігом направився до автомобіля порушника з боку водія, а вона побігла слідом за ним. ОСОБА_5 , відчинивши водійські дверцята, запитав у водія, що він робить. В цей момент до них приєднався ОСОБА_4 , який разом із ОСОБА_5 для унеможливлення подальшої втечі порушника, здійснили затримання водія, під час чого останнього взяли за руки та вжили заходів, щоб він покинув кабіну авто. При цьому на підставі статті 43 і 44 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_5 застосували фізичну силу до водія, а той, продовжуючи свій активний фізичний супротив, відбивався від працівників поліції. Дані активні дії водія супроводжувалися нецензурною лайкою. У той момент, коли все ж таки водій покинув салон авто та знаходився на вулиці спиною до водійських дверей, які були відчинені, він умисно наніс один прямий удар однією із ніг, скоріше за все правою, в область грудної клітини ОСОБА_5 , який стояв відносно нього обличчям на відстані близько 1 метру. Від даного удару ОСОБА_5 втратив рівновагу та впав на спину на землю. Останній відразу підвівся на ноги та продовжив затримання водія разом з ними. Так, під час даних дій, вони подавали команди водієві «Лягти на землю» та «Руки за спину». Однак, всупереч їх законним вимогам, водій продовжував не виконувати їх законні вимоги та чинити їм, органу виконавчої вади, активний фізичний супротив, із застосуванням погроз фізичною розправою, вбивством, а також нецензурної лексики. З цією метою, на підставі розділу ІІІ пункту 1 «г» статті 45 Закону України «Про Національну Поліцію» ними було прийнято рішення про застосування спеціального засобу кайданок, про що відповідно до статті 43 цього ж закону водія заздалегідь попереджене та запропоновано завести руки за спину й заспокоїтися. Останній продовжував чинити опір їх законним вимогам. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою досягнення фізичного контролю над водієм, почали його стримувати, а вона почала одягати водієві кайданки. Після того, як на останнього були одягнені кайданки, він не припинив виражатися у їх сторону нецензурною лайкою, пручатися та не реагував на їх прохання заспокоїтися (а. с. 13 - 16).

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 08.02.2024 та протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від цієї ж дати убачається, що ними під час допиту надані аналогічні за своїм правовим навантаженням показання (а. с. 18 21, 23 26).

Згідно з копією висновка експерта № 12-14/17-НВ/24, складеного 08.02.2024 року судово-медичним експертом Нововодолазького відділення судово-медичної експертизи КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я «ХАРКІВСЬКЕ ОБЛАСНЕ БЮРО СУДОВО-МЕДИЧНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ» Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, лікар-судово-медичний експерт ОСОБА_7 , попереджений під особистий короткий підпис про кримінальну відповідальність за статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України, на підставі відповідної постанови, винесеної старшим слідчим СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Циганенко Ю. С., провів судово-медичну експертизу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (35 повних років) та встановив, що у того виявлено забій грудної клітки із синцем в проекції грудини, садна на тильній поверхні кистів, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів з механізмом дії, відповідно, удар та тертя ковзання, можливо за 1 добу до огляду, способом, на який вказує потерпілий. За ступенем тяжкості як окремо, так і в сукупності, це легкі тілесні ушкодження що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів (пункт 2.3.5. «а» і 2.3.2. «б» Правил судово-медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 року) (а. с. 28).

З копії висновку експерта № 12-14/19-НВ/24, складеного 08.02.2024 року судово-медичним експертом відділення судово-медичної експертизи Нововодолазького відділення судово-медичної експертизи КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я «ХАРКІВСЬКЕ ОБЛАСНЕ БЮРО СУДОВО-МЕДИЧНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ» Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, лікар-судово-медичний експерт ОСОБА_7 , попереджений під особистий короткий підпис про кримінальну відповідальність за статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України, на підставі відповідної постанови, винесеної старшим слідчим СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Циганенко Ю. С., провів судово-медичну експертизу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (36 повних років) та встановив, що у того виявлено синець на передній поверхні правої гомілки, які виникли від травматичної дії тупого твердого предмету з обмеженою контактною поверхнею з механізмом утворення удар, можливо за 1 добу до огляду, способом на який вказує потерпілий. За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження що мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більш як шість днів (пункт 2.3.5. «а» і 2.3.2. «б» Правил судово-медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 року) (а. с. 29).

Відповідно до копії висновку експерта № 12-14/18-НВ/24, складеного 08.02.2024 року судово-медичним експертом відділення судово-медичної експертизи Нововодолазького відділення судово-медичної експертизи КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я «ХАРКІВСЬКЕ ОБЛАСНЕ БЮРО СУДОВО-МЕДИЧНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ» Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, лікар-судово-медичний експерт ОСОБА_7 , попереджений під особистий короткий підпис про кримінальну відповідальність за статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України, на підставі відповідної постанови, винесеної старшим слідчим СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Циганенко Ю. С., провів судово-медичну експертизу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (27 повних років) та встановив, що у тої виявлено синці на передній поверхні лівої гомілки, які виникли від травматичної дії тупого твердого предмету обмеженою контактною поверхнею з механізмом утворення удар-ковзання, можливо за 1 добу до огляду, способом на який вказує потерпла. За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів (пункт 2.3.5. «а» і 2.3.2. «б» Правил судово-медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 року) (а. с. 30).

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 45 о/с від 01.02.2021 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 переміщено на посаду інспектора сектора реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області (а. с. 31).

Крім того, наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 548 о/с від 27.12.2023 року старшого сержанта поліції ОСОБА_4 переміщено на посаду інспектора сектора реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області (а. с. 32).

Також наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 325 о/с від 26.07.2023 року капітана поліції ОСОБА_5 переміщено на посаду старшого інспектора сектора реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області (а. с. 33).

Постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серії БАВ № 197769), винесеною 07.02.2024 року інспектором СРПП відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції Токар Т. С., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення 07.02.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статі 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за керування транспортним засобом автомобілем марки «ГАЗ 33021», державний номерний знак НОМЕР_3 , завчасно не ввімкнувши покажчик повороту при здійсненні повороту ліворуч, і через 20 секунд аналогічно при повороті праворуч, після зупинки транспортного засобу не пред`явив посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію, чим порушив пункти 2.12 «а», 2.1 «б» і 9.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (зі змінами та доповненнями), за що передбачена адміністративна відповідальність частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 34).

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 24.02.2024 року вбачається, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . 07.02.2024 року він їхав від матері, яка мешкає в селі Ватутіне додому в вечері. Приблизно близько 22-ої години проїжджаючи по дорозі в напрямку села Рокитне на транспортному засобі марки «ГАЗ 33021», державний номерний знак НОМЕР_3 , він побачив у дзеркалі заднього виду, що хтось блимає фарами. Подумавши, що його авто хочуть обігнати, він побачив, що увімкнулись проблискові маячки червоного кольору. Він продовжував рух, так як це було посередині лісу та на неосвітленій місцевість. Коли він доїхав до свого двору і зупинився, то в цей час до нього під їхали працівники поліції, а коли він заглушив двигун автомобіля, його витягнули з салону та вдарили, від чого він впав на землю, а поліцейські почали заламувати йому руки та одягати кайданки, тягнули з двору до газового лічильника, знущались над ним на очах у дітей, після чого його дружина ОСОБА_8 сказала, що викликала «102» (а. с. 38).

Відповідно до висновку від 26.02.2024 року дисциплінарна комісія у складі: голови - заступника начальника відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області майора поліції Прокопенко О. Ю., членів: інспектора СКЗ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції Бурімова В. М., а також заступника начальника ВП УГІ ГУНП в Харківській області підполковника поліції Діденка О.Г., визнала відомості щодо отримання тілесних ушкоджень старшим інспектором СРПП капітаном поліції Лобатенком Р. В., інспектором СРП старшим лейтенантом поліції Токар Т. С. та інспектором СРПП старшим сержантом поліції ОСОБА_4 такими, що знайшли своє підтвердження. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушені вимог пункту 10 та пункту 12 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, їх притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді попередження (а. с. 39 - 41)

Статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

При цьому злісною непокорою слід вважати відмову від обов`язкового виконання наполегливих, не одноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, а також відмову у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до поліціантів.

Розпорядження це акт разового значення, який юридично рівнозначний наказу, що виходить від працівника поліції у рішучій, категоричній формі.

Натомість вимога поліцейського повинна бути законною та висловленою під час та у зв`язку із виконанням ним своїх службових обов`язків, про що також додатково свідчать формений одяг, нагрудний знак, посвідчення тощо.

Тим не менше, для вирішення питання про наявність в діях правопорушника складну адміністративного проступку, передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід брати до уваги не тільки поведінку правопорушника, а й поведінку поліцейських під час пред`явлення ними вимоги і за подальшого розвитку подій у зв`язку із ними.

Входячи з усталеної судової практики для визначення наявності в діях особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, складу проступку у виді злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського, судді слід перевіряти як наявність об`єктивної сторони діяння, так і спрямованість умислу правопорушника саме на протидію виконанню службових повноважень поліцейських.

Отже, якщо особа відштовхує поліцейського, щоб запобігти удару кийком, або закриває обличчя від удару, в результаті чого поліцейський отримує травму руки, або хапається за одяг поліцейського, щоб запобігти падінню, такі дії не можуть вважатися як такі, що містять в собі склад проступку, оскільки їхня мета полягає не у протидії законній діяльності поліції, а в уникненні небезпеки для життя і здоров`я особи.

Для того, щоб провести відмежовувати дії, зумовлені рефлекторними реакціями або самозахистом, від дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення, обумовленого приписом статті 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно брати до уваги не лише факт фізичного впливу на поліцейського збоку винного, але і контекст, у якому відбулася подія.

Для цього слід зважати на відповідність дій поліції вимогам нормативних актів, що регулюють поліцейську діяльність.

Таким нормативно-правовим актом у виді закону є Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року (із змінами та доповненнями).

Зокрема, стаття 29 цього Закону України вимагає, щоб поліцейський захід був, серед іншого, необхідним і пропорційним.

Отже, вирішуючи, чи є в діях правопорушника склад злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського, суддя має переконатися, що застосовані до винної особи заходи збоку поліції були необхідними та пропорційними ситуації, що склалася, і були застосовані відповідно до процедури, установленої законом.

Крім іншого, стаття 43 наведеного Закону вимагає, щоб поліцейський заздалегідь попередив особу про намір застосувати фізичну силу і цій особі було надано достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського. Вказане положення звільняє поліцейського від цього обов`язку лише вразі, якщо зволікання із застосуванням сили може спричинити посягання на життя і здоров`я особи та/або поліцейського чи інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим чи неможливим.

У випадку застосування поліцейським сили без попередження суддя має визначити, чи не зумовлені дії особи інстинктивною реакцією на несподіване для неї насильство і намаганням відвернути небезпеку для життя і здоров`я.

Оскільки ОСОБА_1 порушив правила пунктів 2.12 «а», 2.1 «б» і 9.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (зі змінами та доповненнями), за що передбачена адміністративна відповідальність частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та в подальшому притягнутий за це до адміністративної відповідальності Постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серії БАВ № 197769), винесеною 07.02.2024 року інспектором СРПП відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції Токар Т. С., то вимога інспекторів сектора реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Токар Т. С. і старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , а також старшого інспектора сектора реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції Лобатенка Р. В. була законною та створювала обов`язок їй підкоритися.

Відтак, з огляду на повну доведеність матеріалами цього провадження факту чинення ОСОБА_1 опору поліціантам, висловлювання погроз фізичною розправою на їх адресу та образливих висловлювань у їх бік нецензурною лайкою, суддя обґрунтовано вважає діями, спрямованими на ухилення від виконання законних розпоряджень та вимог поліцейських й розцінює їх як злісну непокору законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю факт вчинення ОСОБА_1 проступку, передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеним, а тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , є щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжує його відповідальність, суддею не встановлено.

Крім того, майнової шкоди проступком не заподіяно.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, суддя враховує характер вчинення правопорушення, ступень вини, майновий стан, особу правопорушника, а також наявність обставини, яка пом`якшують відповідальність винного, і відсутність тої, що її обтяжує, й вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах, установлених санкцією статті 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 15 х 17 гривень = 255,00 гривень.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статті 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, слід вирішити питання про стягнення з нього й судового збору.

Так, відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. При цьому розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким законом, що встановлює правові засади справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), частина 1 та пункт 5 частини 2 статті 4 якого передбачають, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється.

Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України.

Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» № 3460-IX від 09.11.2023 року, з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 3028,00 гривень.

Таким чином, у зв`язку із накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з нього слід стягнути й судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень, із розрахунку: 0,2 х 3028,00 гривень = 605,60 гривень.

Приймаючи постанову, суддя також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебувала на розгляді належного суду.

На підставі викладеного, діючи в точній відповідності із законом, з метою зміцнення законності, виховання особи, яка вчинила це адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, керуючись статтею 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17, пунктом 6 частини 2 статті 36 і пунктами 3 й 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року, статтею 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями), статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), абзацом 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» № 3460-IX від 09.11.2023 року, а також частиною 5 статті 7, статтями 23, 27, 33 - 35, 38, 40-1, 185, 245, 246, 249, 251, 252, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287, статтями 294, 307 та 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8073-Х від 07.12.1984 року (із змінами та доповненнями), -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 255,00 гривень (двісті п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами, звертається до виконання протягом трьох місяців і підлягає виконанню з моменту її винесення, за виключенням випадків, прямо передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Постанову прийнято, оформлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику.

Суддя С. В. Мащенко