Справа №587/1954/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Черних О. М.
Номер провадження 33/816/822/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 126 КУпАП
ПОСТАНОВА
Іменем України

07 серпня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Демченко А. Д., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 587/1954/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову суді Сумського районного суду Сумської області від 10.06.2024, якою на

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1

за ч. 5 ст. 126 КУпАП накладене стягнення,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

захисника адвоката Тарали О. М.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 просить закрити провадження в справі за відсутністю у його діях складу правопорушення, оскільки відсутні докази притягнення до відповідальності за ст. 126 КУпАП 16.11.2023, а також, що він керував т/з за вказаних у протоколі обставин.

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 10.06.2024 на ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 126 КУпАП накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн з позбавленням права керування т/з на строк 7 років. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно постанови судді, 25.05.2024 о 12:58 на 4 км автодороги Суми-Лебедин на території Сумського району Сумської області ОСОБА_3 керував т/з Мерседес Бенц д. н. з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким т/з. Правопорушення вчинене повторно протягом року, притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП 16.11.2023, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 та його захисника Тарали О. М., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 698954 від 25.05.2024, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що ОСОБА_3 повторно протягом року керував т/з не маючи права керувати таким т/з, чим порушив п. 2.1а ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та, окрім протоколу, об`єктивно підтверджується доказами в справі, зокрема, зокрема:

- довідкою відділу адміністративної практики УПП в Сумській області ДПП від 27.10.2023, згідно якої ОСОБА_3 16.11.2023 притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. ОСОБА_3 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 15.09.2016. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.09.2022 позбавлений права керування т/з строком 1 рік. Посвідчення водія вилучено та передано до ТСЦ. Після закінчення строку позбавлення права керування т/з ОСОБА_3 посвідчення водія не отримував;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8152949 від 16.11.2013, згідно якої на ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 126 КУпАП накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн за керування т/з, не маючи права керування таким т/з;

- відеозаписом з технічних засобів працівників поліції, на якому зафіксовано обставини керування ОСОБА_3 т/з і складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч. 2-4 цієї статті (керування т/з особою, яка не має права керування таким т/з, або передача керування т/з особі, яка не має права керування таким т/з; керування т/з особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування т/з; керування т/з особою, позбавленою права керування т/з). Оскільки зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_3 вимог п. 2.1а ПДР, згідно яких водій механічного т/з повинен мати при собі посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про відсутність доказів притягнення його до відповідальності за ст. 126 КУпАП 16.11.2023 спростовуються копією постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8152949 від 16.11.2013, згідно якої на ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 126 КУпАП накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн за керування т/з, не маючи права керування таким т/з. При цьому будь-яких доказів того, що ця постанова уповноваженої особи Національної поліції скасована у встановленому законом порядку сторона захисту не надала і матеріали справи не містять.

Є необгрунтованими також доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 відносно того, що матеріали справи не містять доказів того, що він керував т/з за вказаних у протоколі обставин, оскільки ці фактичні обставини справи повністю підтверджуються вказаним вище відеозаписом.

Що стосується доводів захисника про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення через скасування рішення про притягнення останнього до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, то вони не знайшли свого підтвердження.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП як керування т/з особою, яка не має права керування таким т/з, що вчинене повторно протягом року, у зв`язку з тим, як зазначалось вище, що раніше 16.11.2023 він вже керував т/з, не маючи права керування таким т/з, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, що підтверджується вказаною вище копією постанови серії ЕАТ № 8152949 від 16.11.2013, щодо якої відсутні відомості про скасування.

Постановою ж судді Чутівського районного суду Полтавської області від 13.02.2024, на яку посилається захисник, ухвалено рішення про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 126 КУпАП (а не за ч. 2 ст. 126 КУпАП) за керування ним т/з, не маючи права керування т/з, повторно протягом року, а саме, 10.10.2023 він притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Тобто провадження закрито в тій справі, в якій протокол за ч. 2 ст. 126 КУпАП не складався та не утворював кваліфікуючу ознаку вчинення порушення, передбаченого ч. 2 цієї статті, повторно протягом року в цій справі.

Таким чином, вказане судове рішення жодним чином не впливає на доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому апеляційний суд вважає, що поліцейським при складанні відносно ОСОБА_3 протоколу дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього.

В своєму рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 10.06.2024 відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов