Справа №: 486/125/24 Провадження № 3/486/206/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Савіна О.І.,

при секретарі - Салагорі С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Южноукраїнську Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ФОП « ОСОБА_2 » АДРЕСА_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

11.01.2024 року о 15:35 год. ОСОБА_1 знаходячись в магазині «Насолоди» по пр.Соборності, буд.7, м.Южноукраїнськ, порушив порядок провадження господарської діяльності, а саме: здійснював торгівлю електроними сигаретами без ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами «Еlfbar ВС 4000».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак надіслав 05.04.2024 року до суду клопотання про відкладення розгляду справи через перебування його на лікарняному.

Також, 12.03.2024 року ОСОБА_1 надіслав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення. Зазначає, що дана інформація, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього не відповідає дійсності та є, фактично підробкою протоколу зі сторони працівника поліції. Додає, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, оскільки не реалізовував, як неповнолітньому ОСОБА_3 , так і будь-яким іншим особам, будь-яких тютюнових виробів, так як в магазині «Насолода» він здійснює торгівлю кондитерськими виробами, фруктами, чаєм та кавою. Жодних тютюнових виробів у нього в реалізації не має і ніколи не було.

Враховуючи, що з огляду на правила, встановлені статтею 268 КУпАП, у даному разі явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 11.01.2024 року серії ВАД №359344 вказано, що 11.01.2024 року о 15:35 год. ОСОБА_1 знаходячись в магазині «Насолоди» по пр.Соборності, буд.7, м.Южноукраїнськ, порушив порядок провадження господарської діяльності, а саме: здійснював торгівлю електроними сигаретами без ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами «Еlfbar ВС 4000», чим вчинив правопорушення передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Разом з протоколом суду надані такі документи:

-рапорт ст. ДОП ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції Суторміна О. від 11.01.2024 року, за змістом якого 11.01.2024 року о 15:35 год. останнім було складено адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 про здійснення в магазині торгівлі електронними сигаретами без ліцензії на торгівлю тютюновими виробами;

-письмове пояснення ОСОБА_3 від 11.01.2024 року та письмове пояснення ОСОБА_4 від 11.01.2024 року, у яких зазначено, що 11.01.2024 року вони зайшли в приміщенні магазину «Насолода», купити електронну сигарету, так як чули від своїх знайомих, що можна придбати там, купили дану сигарету, заплатили за неї, вийшли на двір і почали її курити, потім до них підійшли працівники поліції, про цей факт розповіли їм;

-рапорт ст. ДОП ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції Суторміна О. від 11.01.2024 року про надання дозволу на поміщення до камери речових доказів у ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області;

-копія паспорта громадянина України ОСОБА_3 ;

-фотозображення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

-фотозображення електронної сигарети;

-копія з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд зазначає, що частиною 1 ст. 164 КУпАП встановлена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають виробництво і торгівля спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю електронними сигаретами без одержання ліценції на провадження певного виду господарської діяльності, що полягає ліцензуванню згідно п. 7 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив правопорушення передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Суд звертає увагу, що відповідно до пп. 14.1.56-3 п. 14.1 ст. 14 Податкового колесу України електронна сигарета - виріб, який може бути використаний для споживання (вдихання) парів, що утворюються внаслідок нагрівання компонентами такого виробу рідин, що містять або не містять нікотин. Електронні сигарети можуть бути одноразовими або багаторазовими.

Відповідно до пп. 14.1.56-4 п. 14.1 ст. 14 Податкового колесу України рідини, що використовуються в електронних сигаретах, - рідкі суміші хімічних речовин, що містять або не містять нікотин, використовуються для створення пари в електронних сигаретах та містяться, зокрема, в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях.

Таким чином, відповідно до Закону України «електронна сигарета» та «рідини, що використовуються в електронних сигаретах» це різні поняття.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають виробництво і торгівля рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Разом з тим, у протоколі не зазначено якими саме електронними сигаретами здійснювавсь торгівля, одноразовими чи багаторазовими, не зазначено, чи містили ці електронні сигарети рідини, що використовуються в електронних сигаретах. Доказів того, що електронні сигарети містили рідини, що використовуються в електронних сигаретах, суду також не надано.

Також суду не надано достатніх доказів того, що ОСОБА_1 здійснював торгівлю електронними сигаретами, тобто, що він здійснював саме їх продаж (проводив розрахункові операції). Про це лише вказано у протоколі про адміністративне правопорушення та в поясненнях.

Суд наголошує, що за приписами ч. 2 ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд здійснює розгляд протоколу виключно в межах пред`явленого особі обвинувачення за кваліфікацією, яка визначена працівником поліції та зазначена у протоколі, під час якого суддя встановлює наявність або відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення передбаченого конкретною частиною статті або статтею КУпАП.

За приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави (рішення від 10.02.1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції»).

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а зазначає, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст.368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України» та ін.).

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням того, що всі сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь та винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд доходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та відповідно, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що провадження у згаданій справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організаціїчи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Разом з тим, згідно з п.6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» продукція, на яку немає передбачених законодавством відповідних документів, що підтверджують якість та безпеку продукції є неякісна та небезпечна продукція.

У відповідності до статті 5 вказаного вище Закону, неякісна та небезпечна продукція підлягає обов`язковому вилученню з обігу.

Відповідно до положень ст. 265 КУпАП вилучені речі і документи, що є знаряддями або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, після розгляду справи конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №359344 від 11.01.2024 року було вилучено електронну сигарету «Еlfbar ВС 4000», яка відноситься до небезпечної продукції, а тому поверненню особі, у якої було вилучено не підлягає, а отже на підставі ст. 265 КУпАП така річ підлягає знищенню.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені речі згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №359344 від 11.01.2024 року, а саме: електронна сигарета «Еlfbar ВС 4000», - знищити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяЮжноукраїнського

міського суду О.І. Савін