Справа № 353/770/24
Провадження № 3/353/419/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

22.07.2024 року поліцейським СРПП відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районого управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції Рибаком Р.М. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 103251 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме про те, що він, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, 22.07.2024 року о 01 год. 52 хв. по вул. Винниченка, 11, в м. Тлумачі Івано-Франківського району керував автомобілем марки «AUDI A6», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager 6810 та в медичному закладі відмовився.

14.08.2024 року ОСОБА_1 подав через канцелярію суду пояснення-клопотання (а.с. 24-25), в яких просив провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Вказав, що свою вину в вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнає. Запевнив суд, що він не керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, так само як і в стані алкогольного сп`яніння, та не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку від огляду на стан сп`яніння. 22.07.2024 року інспектор поліції безпідставно запідозрив його у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, при цьому не навів йому жодної ознаки алкогольного сп`яніння. Не дивлячись на це, на вимогу поліцейського, він тричі дихав у прилад Драгер. Результат був негативний. Тоді інспектор поліції безпідставно запропонував їхати в медичний заклад, він повідомив, що хоче адвоката, на що інспектор сказав, що він спочатку має дати відповідь на його запитання, а потім шукати собі адвоката. Враховуючи воєнний стан введений в Україні, він не став перечитись із інспектором поліції та відмовився від будь яких пояснень. Інспектор поліції не надав йому можливості скористатись правовою допомогою адвоката, що прямо стверджується відеозаписом долученим до матеріалів справи. Таким чином інспектор свідомо позбавив його права на захист, що є грубим порушенням норм Конституції України, КПК України, КУпАП, практики Європейського Суду з прав людини та безумовною підставою для закриття провадження у справі. Інспектор поліції пропонуючи пройти тест на алкогольне сп`яніння, не назвав йому жодної ознаки алкогольного сп`яніння, що прямо вказує на те, що він не перебував в стані такого сп`яніння. Наведене стверджується відеозаписом. Він був повністю тверезим і це видно на відеозаписі. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №103251 від 22.07.2024 року складено поліцейським ОСОБА_2 в нього ніби-то мались ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук. В той же час згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складеного поліцейським ОСОБА_3 в нього ніби-то мались ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; порушення мови. Таким чином вищенаведені ніби-то докази є неналежними і недопустимими. Інспектори поліції на свій розсуд, навмання, зазначили різні ознаки алкогольного сп`яніння, яких у нього не було. Також в матеріалах справи немає відомостей про відсторонення його від керування автомобілем. Доданий до матеріалів справи Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складений поліцейським ОСОБА_3 не містить дату та час його складання, вказівки, що він відноситься до протоколу серії ЕПР1 №103251. Наведені в ньому ознаки алкогольного сп`яніння є іншими ніж ті, які наведені інспектором ОСОБА_2 в протоколі серії ЕПР1 №103251, що додатково вказує, що будь- якого огляду на стан сп`яніння інспектор ОСОБА_2 , який складав протокол, не проводив. Також неналежним і недопустимим доказом по справі є Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки в ньому не зазначена адреса закладу охорони здоров`я, а сама назва закладу, як КНП ПОНЦПЗ, не дає можливість встановити, що це за заклад та чи має він право проведення огляду на стан сп`яніння водія. Разом з тим, саме КНП «Тлумацька центральна міська лікарня» Тлумацької міської ради (вул. Винниченка, 84, м. Тлумач Івано-Франківської області) є найближчим закладом охорони здоров`я, що має право на проведення вказаного огляду. Згідго наведеного Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 22.07.2024 року 01 год. 57 хв. він був доставлений поліцейським СРПП ВП №5 (м.Тлумач) сержантом поліції Гушпіт І.В. в КНП ПОНЦПЗ на проведення огляду на стан сп`яніння, про що зазначено самим інспектором з проставленням на вказаному направленні його підпису. В матеріалах справи відсутній Висновок щодо результатів його медичного огляду на стан сп`яніння чи дані медичного закладу про відмову від такого огляду, так само, як і відеозапис його перебування в КНП ПОНЦПЗ. Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №103251 від 22.07.2024 року складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Наведені в ньому ніби-то фактичні обставини справи, в тому числі ознаки алкогольного сп`яніння, не підтверджуються жодними доказами по справі. Рапорт працівника поліції відповідно до ст. 251 КУпАП не є доказом. За наведених ним обставин, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №103251 від 22.07.2024 року не має доказового значення по справі.

В судове засідання 15.08.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 26).

Враховуючи те, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглядаючи справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

Згідно п. 3 Розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до положень ч. ч. 2, 3, 5, 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 10 розділу ІІ Інструкції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Згідно з п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п.п. 4-7 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності). У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Проте, в порушення вищевказаних вимог, доданий до матеріалів справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не містить відомостей про дату та час його складання, дату та час проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, вказівки, що він відноситься до протоколу серії ЕПР1 № 103251 (а.с. 4).

Відповідно до п. 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Згідно п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, в порушення вищевказаних вимог, додане до матеріалів справи направлення на огляд ОСОБА_1 для визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я свідчить про порушення поліцейським вищевказаних вимог Порядку. Зокрема, з вказаного направлення вбачається, що ОСОБА_1 22.07.2024 року о 01 год. 57 хв. було доставлено поліцейським в КНП ПОКЦПЗ на огляд, про що свідчить підпис посадової особи, а саме поліцейськогоСРПП відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області сержанта поліції Гушпіта І.В.

Проте з відеозапису, наданого працівниками поліції, вбачається, що працівниками поліції не було доставлено ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції. В матеріалах справи відсутній Висновок щодо результатів його медичного огляду на стан сп`яніння чи дані медичного закладу про відмову від такого огляду.

Окрім цього, з вказаного направлення вбачається, що ОСОБА_1 направлено на огляд до КНП ПОКЦПЗ. Однак, відповідно до Переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Додаток № 1 до наказу ДОЗ ОДА № 364 від 07.06.2021 року), КНП «Прикарпатський наркологічний центр» Івано-Франківської обласної ради не являється найближчим закладом охорони здоров`я, якому надано право на проведення відповідно до статті 266 КУпАП огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Так, у даному конкретному випадку, найближчим закладом охорони здоров`я, згідно зазначеного переліку є КНП «Тлумацька центральна міська лікарня» Тлумацької міської ради (вул. Винниченка, 84, м. Тлумач Івано-Франківської області).

Також, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 103251 від 22.07.2024року складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, наведені в ньому ознаки алкогольного сп`яніння не підтверджуються жодними доказами по справі. Недотримання визначеної законом процедури щодо огляду особи на стан алкогольного сп`яніння має наслідком її недійсність, що встановлено ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

На думку суду, метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон прямо зобов`язує інспекторів поліції під час виконання ними своїх службових обов`язків щодо звинувачення осіб у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон прямо визнає недійсним огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а тому усі документи складені на підставі такого незаконного огляду є недійсними і визнання їх недійсними в судовому порядку не допускається, оскільки їх недійсність встановлена Законом.

Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …». Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд поєднуються з положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№475/97-ВР) та є частиною національного законодавства.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Конституційний Суд України у рішенні від 16.11.2000 року № 13-рп/2000 зазначив, що положення частини першої статті 59 Конституції України про те, що «кожен є вільним у виборі захисника своїх прав», треба розуміти як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при захисті від обвинувачення та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Згідно ч. 1 ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист. Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

З відеозапису, наданого працівниками поліції, вбачається, що інспектор поліції не надав ОСОБА_1 можливостів скористатись правовою допомогою адвоката. Тобто, інспектор свідомо позбавив ОСОБА_1 права на захист, що є грубим порушенням норм Конституції України, КПК України, КУпАП, практики Європейського Суду з прав людини та безумовною підставою для закриття провадження у справі. Зазначене єістотним процесуальним порушенням його права на правовий захист, що в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейським дані у цій справі недопустимими доказами.

Як вказує у своїх поясненнях ОСОБА_1 , згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 22.07.2024 року о 01 год. 57 хв. він був доставлений інспектором СРПП ВП №5 (м.Тлумач) сержантом поліції Гушпітом І.В. в КНП ПОКЦПЗ на проведення огляду на стан сп`яніння. Однак, будь-які відеофрагменти, які б містили інформацію щодо проходження ОСОБА_1 огляду у закладі охорони здоров`я на диску відсутні, так як і відсутній в матеріалах справи висновок щодо результатів його медичного огляду на стан сп`яніння чи дані медичного закладу про відмову від такого огляду.

При цьому, з долученого відеозапису судом не встановлено, що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , які саме він виявив в нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені в пункті 3 Розділу І Інструкції від 09 листопада 2015 року № 1452/735, які стали підставою для проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також, суд звертає увагу, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №103251 від 22.07.2024 року, складеного поліцейським ОСОБА_2 , у ОСОБА_1 виявлено наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук. В той же час згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного поліцейським ОСОБА_3 , у ОСОБА_1 виявлено інші ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Тобто поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в кожному з наведених документів зазначили різні ознаки алкогольного сп`яніння.

Вказані недоліки свідчать про недопустиміть відеозапису, як доказу факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Значить, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 103251 від 22.07.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 був складений за результатами огляду водія на стан сп`яніння, проведеного з порушенням встановленого порядку, а тому даний протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 2), як і акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4) та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3), критерію допустимості доказів не відповідають і не можуть бути покладені в основу судового рішення про визнання особи винуватою у вчиненні правопорушення.

Також суд вважає за необхідне звернути окрему увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, матеріали справи не містять належних відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом марки «AUDI A6», номерний знак НОМЕР_1 , (передача транспортного засобу іншому водію (розписка), протокол про відсторонення від керування транспортним засобом), що є обов`язком поліцейського згідно зі ст. 266 КУпАП, з чого можна зробити висновок, що або щодо водія не було підстав вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, або поліцейським недотримані вимоги ст. 266 КУпАП.

Крім цього, суд не приймає до уваги рапорт поліцейського СРПП відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районого управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області сержанта поліції Рибака Р.М. від 22.07.2024 року (а.с. 12-13), який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а).

Суд приходить до висновку, що за наведених обставин, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 103251 від 22.07.2024 року не має доказового значення по справі.

Інших даних, які б безсторонньо підтверджували перебіг процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відтак суд за встановлених у судовому засіданні всіх обставин даної справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності дійшов висновку, що направлені до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують у його діях складу наведеного адміністративного правопорушення та є сумнівними.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року в справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» («Ireland v. The United Kingdom», заява № 5310/71) та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року в справі «Коробов проти України» («Korobov v.Ukraine», заява № 39598/03). Окрім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року в справі № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

То ж суд, враховуючи усе вищезазначене, відповідно до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 40-1, 130, 245, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284, 287, 289, 291, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судовий збір по справі про адміністративне правопорушення в сумі 605 (Шістсот п`ять) гривень 60 копійок віднести на рахунок держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

СуддяН. І. ЛУЩАК