Справа № 307/3271/24
Провадження № 3/307/1472/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бобрушко В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України, не працюючого

передбачене ст. 204-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №024697 від 31 липня 2024 року, ОСОБА_1 , 31 липня 2024 року, о 17 год. 30 хв., на напрямку 254 прикордонного знаку (територія Тячівського району Закарпатської області), на відстані 300 метрів від лінії державного кордону, в межах прикордонної смуги, поза пунктами пропуску через державний кордон, незаконно, намагався перетнути державний кордон з України до Румунії, чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України».

ОСОБА_1 на виклик в суд не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності.

Також, представник ОСОБА_1 адвокат Хахановський Андрій Валерійович подав до суду письмові пояснення, згідно яких заперечує проти викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин. Вказує на те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вирушили у відпустку на потязі Київ-Львів 26.07.2024 року, близько 23:00 години. Після приїзду до м. Львова вони орендували автомобіль марки «Ford Focus» (на ньому здійснювалося пересування під час усієї відпустки) та поїхали у місто Трускавець. 30.07.2024 року, близько 11:00 год., вони виїхали у сторону Синевирської поляни та поселились у готелі «Holiday home» (виселення відбулося 31.07.2024 року в 11:30 годин). Після сніданку та відвідування озера «Синевир», близько 14:00 години, вони покинули територію Синевирської поляни, маючи намір поїхати до села Яблуниці, навігатор «Google Maps» проклав їх маршрут через Буштино на Солотвино до села Яблуниці. При цьому, в Буштино була здійснена зупинка на заправці для обіду. Тобто, метою проїзду через ОСОБА_5 був транзит до села Яблуниці, де в них вже заздалегідь був заброньований і передплачений готель. Також, місцеві жителі Синевирської поляни вказали маршрут, який співпадав із прокладеним навігатором (місцеві жителі також зазначили, що це єдиний маршрут, де є асфальтована дорога). На під`їзді до міста Тячів вони побачили блокпост, де їх було зупинено особою у військовій формі. Після зупинки, як виявилось, співробітники служби прикордонного контролю почали їх допитувати, забрали телефони, паспорти та почали перевіряти деякі речі. Далі співробітники прикордонної служби, зазначили, що нібито ними порушено порядок перебування у прикордонній смузі та «з метою попередження» запропонували проїхати з ними з супроводом службової машини прикордонної служби повезли їх на закриту блокпостом територію вглиб прикордонного міста Тячів. Після приїзду до кінцевої точки (скоріше за все це був відділ прикордонної служби міста Тячів, але будинок не мав ніяких розпізнавальних знаків), було здійснено незаконний огляд речей (без понятих), а також фактично відбулось адміністративне затримання (але протокол складено не було). Також не здійснювалась відео-фіксація. Крім того, вони повідомляли про відсутність наміру перетинати державний кордон України, зазначали, що в них є підтвердження заброньованих готелів та білет назад на потязі до Києва. Вказані обставини були проігноровані. Стосовно протоколу про адміністративне правопорушення, волевиявлення його підписувати не було, він був підписаний під тиском. Крім того, ознайомившись з матеріалами справи, які надійшли до суду, в матеріалах присутня копія протоколу про адміністративне правопорушення, де у графі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено «Свою провину визнаю». Зазначає, що дане визнання провини ОСОБА_1 не здійснювалось, а почерк написаного йому не належить. Після того, як протоколи були підписані, їх відпустили, повідомивши, що проїхати через ОСОБА_5 на село ОСОБА_6 все-одно не можна, тож вони виїхали з ОСОБА_7 через Буштино у зворотному напрямку в район Синевирської поляни, де у швидкому порядку забронювали готель Коло гір для того, щоб переночувати з 31.07.2024 року на 01.08.2024 року. Наступного дня вони поїхали в село Яблуниці більш довгим шляхом через місто Івано-Франківськ, що підтверджує наміри 31.07.2024 року дістатись саме села Яблуниці та спростовує бажання та наміри щодо перетину державного кордону України. Також ОСОБА_1 не має чинного закордонного паспорту України (строк дії закінчився у 2022 році), дій стосовно отримання нового закордонного паспорту здійснено не було, що також свідчить про відсутність намірів щодо перетину державного кордону України. Вважає, що в діях ОСОБА_8 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.1 КУпАП, а тому просить провадження в даній справі закрити.

Дослідивши матеріали справ, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 204-1 ч.1 КУпАП передбачено також адміністративну відповідальність осіб за спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Крім того, відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України`перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше непередбачено законом,за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1)паспорт громадянина України для виїзду за кордон;2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини; 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Начальником відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) до суду надано лише протокол про адміністративне правопорушення від 19 червня 2024 року серії ЗхРУ №024697 за ч.1 ст.204-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , при цьому будь-яких належних доказів щодо вчинення щодо ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду не надано.

У протоколі про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду, не зазначено яким чином було встановлено, що ОСОБА_1 намагався незаконно, поза пунктами пропуску через державний кордон, перетнути державний кордон з України до Румунії.

Водночас, суд зазначає, що ні схеми правопорушення, на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність ОСОБА_1 до інкримінованого йому правопорушення не надано.

Не підтверджує також вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП і додане до протоколу про адміністративне правопорушення пояснення інспектора відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_9 від 31 липня 2024 року.

За таких обставин, всі перераховані вище доводи, у своїй сукупності, дають суду підстави прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення час та місці, дійсно здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості щодо ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні за ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Враховуючи наведене, та те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, в якому узагальнено викладено суть правопорушення, іншими матеріалами справи не доведена, вважаю, що в діях щодо ОСОБА_1 при наведених обставинах відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому провадження в даній справі слід закрити.

Тому, керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП України закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Тячівського

районного суду В.І. Бобрушко