справа № 631/754/24
провадження № 3/631/277/24
П О С Т А Н О В А

15 серпня 2024 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т. М.,за участю секретаря судового засідання Семенко А. А., яка здійснювала фіксування судового засідання технічними засобами, а також представника ОСОБА_1 адвоката Литвиненка Валерія Леонідовича, розглянувши клопотання про зупинення провадження у справі з єдиним унікальним № 631/754/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Нововодолазькому районному суді Харківської області перебуває справа з єдиним унікальним № 631/754/24 (провадження № 3/631/277/24) щодо вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 014872, складеного 28 квітня 2024 року поліцейським офіцером громади СВГ ВП Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Струповим Дмитром Олександровичем убачається, що 28 квітня 2024 року о 08 годині 42 хвилини в селі Просяне Харківського району Харківської області, по вулиці Садовій, громадян ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Відмову зафіксовано на нагрудний відеореєстратор.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

15 серпня 2024 року з використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи представник ОСОБА_1 адвокат Литвиненко Валерій Леонідович звернувся на адресу суду з клопотанням про зупинення провадження у справі з єдиним унікальним № 631/754/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Дане клопотання мотивоване тим, що у зв`язку з воєнною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан в Україні, який діє по теперішній час. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України оголошено загальну мобілізацію. ОСОБА_1 мобілізований та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , присягу прийняв 27 липня 2024 року. Оскільки ОСОБА_1 на даний час позбавлений можливості особисто прийняти участь у розгляді справи, свою провину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнає, представник особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, вважає, що справа не може бути розглянута у відсутності ОСОБА_1 , оскільки це порушує його право на захист, тому провадження по справі слід зупинити до закінчення дії воєнного стану.

У судове засідання, що було призначене на 15 серпня 2024 року, ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом надсилання судової повістки про виклик на адресу місця проживання, що вказана в протоколі про адміністративне правопорушення та у письмових заявах про відкладення розгляду справи. Про поважність причин своєї неявки ОСОБА_1 суд не повідомив.

Представник ОСОБА_1 адвокат Литвиненко Валерій Леонідович приймаючи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання про зупинення провадження у справі підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту клопотання.

Суддя, вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Литвиненка Валерія Леонідовича, перевіривши матеріали справи, надаючи правову оцінку заявленому клопотанню, приходить до наступного висновку.

Як на підставу для зупинення провадження у справі адвокат Литвиненко В. Л. посилається те, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, на даний час проходить військову службу у Збройних Силах України, а тому, щоб не порушувати його права на захист, необхідно зупинити провадження у справі до закінчення воєнного стану, застосувавши аналогію закону, а саме статтю 335 Кримінального процесуального кодексу України, яка обумовлює, що у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Разом з тим, з такою думкою адвоката суд погодитись не може, оскільки як визначено у статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням судочинства у справах про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, регулюючи порядок розгляду справ, визначає у статті 245 завдання провадження, якими є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, дійсно Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який відповідними Указами Президента України неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Положеннями статті 12-2 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок зупинення провадження у справі, за виключенням зупинення строку розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо) (частина 4 статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

01 травня 2022 року набрав чинності Закону України від 14 квітня 2022 року № 2201-ІХ «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», яким були внесені зміни у Кримінальний процесуальний кодексу України, зокрема викладено статтю 335 у новій редакції, яка передбачає зупинення судового провадження у разі призову обвинуваченого для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. Разом із тим, у Кодекс України про адміністративні правопорушення такі зміни наведеним або будь-яким іншим законом внесені не були.

Вказане свідчить про те, що законодавець мав на меті врегулювати виключно питання щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану. Обумовлено це тим, що статус обвинуваченого відрізняється від статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Так, відповідно до приписів Кримінального процесуального кодексу України участь обвинуваченого у розгляді кримінального провадження є обов`язковою, на відміну від провадження у справі про адміністративне правопорушення, де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальність є обов`язковою тільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 44, статтями 51, 146, 160, 1724 1729, 173, частиною 3 статті 178, статтями 185, 185?, 1857, 187 (частина 2 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення). При цьому адміністративні справи за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення до цього переліку не входить.

Враховуючи викладене, застосування за аналогією закону норми статті 335 Кримінального процесуального кодексу України до правовідносин у даній справі не видається можливим.

Водночас, приписами статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено п`ятнадцятиденний строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, при цьому частиною 6 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає кінцевий строк притягнення до адміністративної відповідальності, який становить один рік з дня вчинення правопорушення.

Отже, строки притягнення до кримінальної відповідальності є більш тривалими ніж строки накладення адміністративного стягнення та порядок їх обчислення є різним. Так, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 12 своєї постанови № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» роз`яснив, що у випадку відкладення розгляду справи про адміністративні правопорушення за клопотанням учасників судового розгляду строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обчислюється починаючи з дня вчинення адміністративного правопорушення, а при триваючому правопорушенні починаючи з дня його виявлення. Можливість зупинення цього строку у зв`язку з перенесенням розгляду справи не передбачено, крім випадку, визначеного частиною 4 статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачений окремий випадок зупинення строку розгляду справи (адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією), а така підстава, як проходження військової служби особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу про адміністративні правопорушення, не відноситься до підстав для зупинення строку розгляду справи.

Окремо слід зауважити, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Таким чином, кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки не буде відповідатиме інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення Європейського суду з прав людини від 21 жовтня 2010 року у справі «DIYA 97 v. UKRAINE», заява № 19164/04, § 47).

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розгляд справи у розумі строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Відповідно до послідовної практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з частиною 1 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною другою цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ, зокрема, за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, наведені вище положення статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не містять заборони щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачених частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Окрім іншого слід зазначити, щоКодекс України про адміністративні правопорушення визначаючи у статті 268 права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надав право при розгляді справ користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно до статті 271 Кодексу України про адміністративні правопорушення у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

В даному випадку ОСОБА_1 скористався своїм правом на юридичну допомогу адвоката та його інтереси представляє адвокат Литвиненко Валерій Леонідович, який діє на підставі доручення № 1153/2024-3483649 від 24 червня 2024 року про надання безоплатної вторинної допомоги особам, які визначені пунктами 1 2, 9 23, 26 29 частини 1 статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» та має право надати суду пояснення з приводу подій, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, заявити за необхідності клопотання та долучити будь-які докази.

Більш того, раніше ОСОБА_1 також реалізував своє право на захист та його інтереси представляв адвокат Давидов В`ячеслав Олександрович, який діяв на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1187160 від 09 травня 2024 року, а тому мовити про те, що в даному випадку порушується право на захист, передумов не має.

Також слід зазначити, що як убачається з копії військового квитка серії НОМЕР_3 , виданого 20 липня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 прийняв присягу 27 липня 2024 року. Проте даних коли саме та на підставі якого наказу ОСОБА_1 зарахований на службу безпосередньо до військової частини, з наданої копії військового квитка не вбачається. У самому ж клопотанні не вказано, у чому саме полягає неможливість розгляду зазначеної справи у період знаходження ОСОБА_2 на військовій службі, враховуючи, що останній не позбавлений можливості здійснювати реалізацію наданих йому чинним законодавством прав через свого захисника, а також може надати письмові пояснення та долучити письмові докази, шляхом направлення до суду поштовою кореспонденцією, чи за допомогою електронних засобів зв`язку.

Як убачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений 28 квітня 2024 року, надійшов на адресу суду для розгляду по суті 02 травня 2024 року та перше судове засідання було призначене на 13 травня 2024 року. З цього часу у ОСОБА_2 та його представників було достатньо часу надати свої письмові пояснення або докази, та направити будь-які клопотання для розгляду у судовому засіданні, чого зроблено не було, окрім систематичних клопотань про відкладення розгляду справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене у сукупності, зважаючи на відсутність процесуально визначених Кодексом України про адміністративні правопорушення підстав для зупинення провадження у справі, одночасно враховуючи, що введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства, беручи до уваги, відсутність об`єктивної неможливості розгляду справи, підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, суддя не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 7, 9, 23, частиною 6 статті 38, частиною 1 статті 130, статтями 245, 246, 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Литвиненка Валерія Леонідовича про зупинення провадження у справі з єдиним унікальним № 631/754/24 (провадження № 3/631/277/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її винесення.

Суддя: Т. М. Трояновська