Справа № 149/2505/24
Провадження №3/149/1198/24
Номер рядка звіту 149
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2024 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Павлюк О. О., розглянувши матеріали, що надійшли від БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, прож. в АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

29.07.2024 о 21:50 год. в с. Пустовійти (дорога Р-31 54 км. ОСОБА_1 керував т/з DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким т/з, а саме посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1. а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністратиного правопорушення визнав, від дачі пояснень відмовився. Також повідомив, що раніше вже притягався до відповідальності за керування мотициклом без прав, однак після цього все ж права на мотоцикл отримав.

В судовому засіданні законний представник ОСОБА_1 - його мати ОСОБА_2 повідомила, що дійсно в той день її син керував автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 , який належить його батьку ОСОБА_3 , при цьому їх син просто взяв ключі від авто і поїхав з дому. Вказала, що їй також відомо про те, що її син керував раніше без прав мотоциклом, а після чого права на мотоцикл все ж отримав. Вказала, що син після досягнення 18-річного віку має намір отримати посвідчення водія на керування авто. Також повідомила, що буде краще слідкувати за діями сина, однак не знає, що вдіяти.

Суддя, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, дійшла наступного висновку.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в судах визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

За приписами п. 2.1.а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 883216 від 29.07.2024; рапотром поліцейського від 29.07.2024 року, поясненнями ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.

При вирішенні питання щодо накладення стягнення на ОСОБА_1 , який є неповнолітнім, суддя керується тим, що частиною 2 ст. 13 КУпАП передбачено, що у разі вчинення особами віком від 16 до 18 років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, статтями 121-127 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Оцінюючи характер вчиненого правопорушення суддя звертає увагу на те, що дяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, є джерелом підвищеної небезпеки (ст. 1187 ЦК України). Відтак, керування транспортними засобоми покладає на осіб додаткову відповідальність, обов`язки щодо дотримання Правил дорожнього руху на інших законодавчих актів, що регулюють відповідну сферу суспільних відносин.

Особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, відповідну підготовку в акредитованому закладі або самостійно опанувати зміст теоретичного модуля типової навчальної програми з урахуванням категорій транспортних засобів та пройти відповідну підготовку з практичного керування в акредитованому закладі або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Право на керування автомобілями може бути надано особам, які досягли 18-річного віку (ст. 15 Закону України "Про дорожній рух"). Таким чином, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

Отже, законодавством визначено ряд передумов і обмежень щодо осіб, які мають намір керувати транспортними засобами (вікових, медичних, теоретико-практичних, залежно від виду транспорту). Такі обмеження, насамперед, встановлюються з метою гарантування безпечної як для себе, так і для інших учасників, участі особи (водія) у дорожньому русі, належної експлуатації доріг, збереження майна, життя та здоров`я, а в цілому - з метою додержання законності і правопорядку у сфері дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 у вчиненому не розкаявся, не зробив для себе жодних належних висновків, не шкодує про вчинене і не вбачає у своїй поведінці шкоди і суспільної небезпечності, зокрема для інших осіб. При цьому суддя враховує, що згідно пояснень як самого ОСОБА_1 , так і його законного представника - матері ОСОБА_2 , раніше він вже допускав керування транспортним засобом без посвідчення водія.

Таким чином, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, враховуючи, що на момент вчинення правопорушення ОСОБА_1 виповнилось шістнадцять років, він підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують (вчинення правопорушення неповнолітнім згідно ст. 34 КУпАП) і обтяжують відповідальність (вчинення правопорушення в умовах інших надзивачйних обставин (в умовах воєнного стану) згідно ст. 35 КУпАП), та вважає, що до ОСОБА_1 належить застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до статті 283 КУпАП суд присуджує також стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Керуючись ст.ст. 27,122-4, ст. 124, ч. 2 ст. 126, п. 1 ч. 1 ст.284, 307, 308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно ст. 307 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Павлюк О. О.