Справа № 576/1818/24
Провадження № 3/576/1010/24
ПОСТАНОВА

іменем України

27 серпня 2024 року м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Усенко Л.М., з участю секретаря судового засідання Бірюк О.І., розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу поліції № 1 (м. Глухів) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2024 року о 01-19 год. в м. Глухів по вул. Терещенків ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння згідно показників газоаналізатора Alcotest 6820 ARKM 0648, які склали 0,32 проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в Глухівській міській лікарні відмовився.

Зазначеними діями водій порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Шатіліна Г.П. надійшли письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, у яких захисник просить закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення та стверджує, що поліцейські зупинили транспортний засіб його підзахисного без пояснення причини. Останній не погодився з результатми Драгеру та заперечував керування в стані алкогольного сп`яніння, повідомивши, що вживав алкоголь у вигляді пляшки пива, але період вживання був значним. Також перед освідуванням йому не були роз`яснені права, а лише в кінці формально зачитані права як обвинуваченого.

Також захисник звертає увагу, що єдиним доказом визначення рівня алкоголю в крові ОСОБА_1 є роздруківка результатів тестування на алкоголь. Однак, згідно з інструкцією до приладу Drager Alcotest 6848 останній має похибку при температурі повітря на вулиці від -5 до 15 градусів включно в діапазоні вимірювань масової концентрації етанолу 00,33 мг/л становить ± 0,05 проміле. Границя допустимої похибки результату вимірювання становить + - 0,05 проміле при діапазоні виміру масової концентрації етанолу, 0-0,50 мг/л при температурі (29±5) °С, що ставить під сумнів результат 0,32 проміле, який було встановлено при прходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння. В Україні на законодавчому рівні допустимий рівень алкоголю в крові не передбачений, тому слід керуватися Конвенцією про дорожній рух та застосовувати мінімальну межу вмісту алкоголю, яка повинна становити 0,25 мг на літр повітря, яке видихається, що становить 0,25 проміле. З огляду на вказане захисник прийшов до висновку, що наявність у повітрі, яке видихається, вмісту алкоголю рівному 0,20 проміле не є станом алкогольного сп`яніння, і відповідно відсутні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того захисник зауважує, що диск з відеофайлом з п`ятьма записами має невідоме походження, а відеозаписи, розміщені на ньому, створені на невідомому технічному пристрої, справжність диску не завірена електронним цифровим підписом. В будь-якому випадку відеозапис неповний та небезперервний, файли хаотично розміщені на одному диску. Всі відеозаписи, додані до протоколу є неналежними та недопустимими доказами, оскільки є електронними доказами, але не підписані електронним підписом належної особи.

В судовому засіданні адвокат Шатілін Г.П. викладене в письмових поясненнях підтримав, просив провадження у справі закрити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини не визнав, пояснив, що увечері мав вільний від служби час та випив бутилку пива. Потім йому зателефонував керівник та попросив перевезти боєприпаси, бо більше нікому. Документально цього підтвердити не може. Коли їхав назад, його зупинили поліцейські, запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. З результатом драгера був незгодний та погодився їхати до лікарні. Але потім поліцейські вимкнули камери, і в цей момент стали казати, що лікарня закрита, і все одно результат буде такий самий. На його прохання викликати військову службу правопорядку також казали, що ті оштрафують на дуже велику суму грошей і не треба їх викликати. ОСОБА_1 погодився, і після включення відеозапису змінив свою позицію. Пояснення в протоколі писав особисто.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) завданням цього кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 1.3 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року за № 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Так, відповідно до вимог п. 2.9. а ПДР України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 266 КУпАП визначає, що особи, які керують зокрема транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Так, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється. При цьому огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за № 1395.

Так, відповідно до розділу Х цієї Інструкції, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають зокрема у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Вищевказані вимоги дублюються Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за № 1103, де передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Так, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я і держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Крім того, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року за № 1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, зі змісту зазначених норм вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції ст.130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 779759 від 15.06.2024 року, складеним відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлено, що 15 червня 2024 року о 01-19 год. в м. Глухів по вул. Терещенків ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння згідно показників газоаналізатора Alcotest 6820 ARKM 0648, які склали 0,32 проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в Глухівській міській лікарні відмовився.

Зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення зафіксовано обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 , в ньому відображені необхідні й передбачені ст. 256 КУпАП відомості. Так, протокол оформлений компетентною уповноваженою особою в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в протоколі вказані місце, час вчинення і викладена суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Зміст протоколу вказує на факт роз`яснення ОСОБА_1 процесуальних прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що зроблена відмітка у протоколі, та є підпис особи, яка притягається до відповідальності. Вказаний протокол підписано особою, що його склала, і самим ОСОБА_1 .

При цьому, у відповідній графі протоколу ОСОБА_1 зазначив, що керував автомобілем, перед цим випив одну банку пива, пройшов огляд на місці, від медогляду відмовився.

Відомості про те, що ОСОБА_1 оскаржував у встановленому законом порядку дії поліцейських за фактом складання відносно нього цього протоколу у справі відсутні. А відтак, суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, установленим ст. 256 КУпАП.

Також обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується дослідженими судом письмовими доказами:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначена ознака алкогольного сп`яніння, виявлена поліцейськими у ОСОБА_1 , вказано результат огляду з використанням спеціального технічного засобу 0,32 проміле, зазначений акт підписано ОСОБА_1 , який зазначив власноруч, що з результатами огляду згоден;

- результатом тестування на алкоголь до протоколу від 15.06.2024 року, в якому зазначений результат 0,32 проміле.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються також і відеозаписом доданим до матеріалів справи. Так, із зазначеного відеозапису вбачається, що поліцейські, виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки. Канафоцький погодився, самостійно обрав запакований мундштук, розпакував його, вимог ознайомитися зі свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки не висував, продув прилад «Драгер» з результатом 0,32 проміле. Пройти огляд в Глухівській міській лікарні спочатку погодився, а пізніше відмовився. Під час складання протоколу Канафоцькому детально роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Таким чином на відеозапису, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовані події щодо обставин, викладених у протоколі.

Переглянутий в судовому засідання відеозапис свідчить про дотримання поліцейськими Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП. Зазначений відеозапис є одним із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення, на якому зафіксована подія правопорушення. Зазначена у протоколі інформація співпадає з обставинами, зафіксованими на долучених до протоколів відеофайлах, зокрема, як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і пропозицію поліцейського пройти огляд, як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, від чого останній відмовився. Отже, поліцейськими встановлено факт алкогольного сп`яніння під час безперервної відео фіксації на нагрудні камери, що утворює склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо твердження ОСОБА_1 про те, що відеозапис переривався, і коли камери були вимкнені, поліцейські вмовили його не їхати до лікарні, суд вважає за необхідне звернути увагу, що в даному випадку протокол складений не за відмову пройти відповідний медичний огляд, а саме у зв`язку із тим, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. У такому випадку перевірка стану алкогольного сп`яніння водія у медичному закладі була не обов`язком, а правом ОСОБА_1 , і відмова від такої перевірки на кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП не вплинула.

Твердження захисника про те, що відео, яке знаходиться в матеріалах справи є електронним документом, але оскільки воно не містить електронного підпису, його не можна використовувати в якості доказу в справі, суд вважає безпідставним, оскільки наявність електронного примірника документа допускається відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Наданими матеріалами не спростовано, що відеозапис було здійснено поліцейськими під час зупинки ОСОБА_1 , крім того, при копіюванні будь- якого файлу на інший носій, в разі відсутності інших маніпуляцій, отримується похідний файл з тими самими даними, що і вихідний, вихідний та похідний файли відрізняються лише атрибутами, а саме датою та часом створення файлів.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 березня 2021 року (справа № 554/5090/16-к, провадження № 51-1878кмо20), ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. У випадку зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. До того ж, КУпАП не містить норм, які передбачають обов`язок подання відповідних доказів з використанням електронного цифрового підпису.

Таким чином суд оцінює відеозапис в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суд не може погодитись із доводами захисника про те, що з урахуванням похибки газоаналізатора та норм Конвенції про дорожній рух ОСОБА_1 не є таким, що перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до п. 5 ст. 8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968р., яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974р., із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 01.05.1971р., зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Дана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у видихуваному повітрі водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихуваному повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено показник рівня алкоголю не більше 0,2 проміле.

Виявлений у ОСОБА_1 рівень алкогольного сп`яніння є вищим за 0,25 мг у видихуваному повітрі та перебуває поза межами похибки газоаналізатора Alcotest 6820 ARKM 0648.

Суд не погоджується і з доводами захисту щодо безпідставної зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. До того ж, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не оспорював.

Інші доводи захисника судом не приймаються до уваги, позаяк мають формальний характер та не впливають на висновки суду.

За таких обставин суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилось у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, звернувши увагу на те, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 33, 40-1, 130, 268, 283-289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Повний текст постанови складений 28.08.2024 року

Суддя Л.М. Усенко