Справа № 685/968/24
Провадження № 3/685/631/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року

Суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області Турчин-Кукаріна І. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 Відділу поліції №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в селі Бережинці Теофіпольського району Хмельницької області, проживає за адресою будинок АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, працюючого у ТОВ «Україна 2001» трактористом, має інвалідність ІІІ групи, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення cерії ВАД № 236218 від 17.08.2024, громадянин ОСОБА_1 01.06.2024 близько 21 год 15 хв в селі Поляхова біля бару «Катруся» вчинив дрібне хуліганство відносно ОСОБА_2 , а саме, виражався в сторону останнього нецензурними та образливими словами, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП (у Теофіпольському районному суді Хмельницької області справі присвоєно № 685/968/24 (провадження № 3/685/631/24).

До зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення долучено копії таких документів: протоколу прийняття заяви ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення від 16.07.2024, пояснень ОСОБА_3 від 22.07.2024, пояснень ОСОБА_1 від 16.07.2024, заяви ОСОБА_1 від 16.07.2024, пояснень ОСОБА_4 17.07.2024, пояснень ОСОБА_5 від 17.07.2024, пояснень ОСОБА_6 від 17.07.2024, пояснень ОСОБА_7 від 20.07.2024, пояснень ОСОБА_8 від 20.07.2024, пояснень ОСОБА_9 від 20.07.2024, пояснень ОСОБА_2 від 20.07.2024, а також оригінали довідки про склад сім`ї ОСОБА_1 від 20.08.2024 № 77, довідки-характеристики №78, виданої на ОСОБА_1 20.08.2024.

Також, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 236219 від 17.08.2024, 02.06.2024 близько 02:00 год громадянин ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство відносно ОСОБА_2 , а саме, прислав у соціальній мережі «вайбер» в приватному повідомленні голосове повідомлення зі змістом нецензурного та образливого характеру в сторону ОСОБА_2 (у Теофіпольському районному суді Хмельницької області справі присвоєно № 685/969/24 (провадження № 3/685/632/24).

До зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення долучено копії таких документів: протоколу прийняття заяви ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення від 16.07.2024, пояснень ОСОБА_3 від 22.07.2024, пояснень ОСОБА_1 від 16.07.2024, заяви ОСОБА_1 від 16.07.2024, пояснень ОСОБА_4 17.07.2024, пояснень ОСОБА_5 від 17.07.2024, пояснень ОСОБА_6 від 17.07.2024, пояснень ОСОБА_7 від 20.07.2024, пояснень ОСОБА_8 від 20.07.2024, пояснень ОСОБА_9 від 20.07.2024, пояснень ОСОБА_2 від 20.07.2024, довідки про склад сім`ї ОСОБА_1 від 20.08.2024 № 77, довідки-характеристики № 78, виданої на ОСОБА_1 20.08.2024.

Враховуючи наведене вище, а також те, що вказані адміністративні матеріали складені стосовно тієї самої особи, стосуються різних епізодів вчиненого діяння та одночасно розглядаються в одному суді, то дані справи про адміністративні правопорушення № 685/968/24 (провадження № 3/685/631/24) та № 685/969/24 (провадження № 3/685/632/24) суд, на підставі ст. 36 КУпАП, відповідно до п. 6 Розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814, ураховуючи думку присутніх в судовому засіданні осіб, об`єднав в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі № 685/968/24 (провадження № 3/685/631/24).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, у зв`язку з яким складено протокол cерії ВАД № 236218 від 17.08.2024, не визнав, повідомив, що конфлікт між ним та ОСОБА_2 дійсно мав місце, проте ОСОБА_1 в сторону останнього нецензурними та образливими словами не виражався.

З приводу факту, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 236219 від 17.08.2024, ОСОБА_1 вину визнав повністю та пояснив, що 02.06.2024 близько 02:00 год прислав у соціальній мережі «вайбер» в приватному повідомленні ОСОБА_2 голосове повідомлення зі змістом нецензурного та образливого характеру, чим визнає, що вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя робить наступні висновки.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За положенням ст. 245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок спокій громадян.

Матеріали адміністративної справи не містять підтверджених документально або у інший спосіб відомостей про факти, якими підтверджується вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства із використанням соціальних мереж або месенджерів.

Суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже у разі самостійного збирання судом доказів він би неминуче перебрав на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що було би порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейшейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод. Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах «Гурепка проти України (N2)» від 08 квітня 2010 року, «Лучанінов проти України» від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що саме по собі визнання особою вини не може бути покладено в основу притягнення її до відповідальності при тому, що в матеріалах справи відсутні достатні об`єктивні дані, які б свідчили про те, що 02.06.2024 близько 02:00 год ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП а саме - дрібне хуліганство відносно ОСОБА_2 з використанням листування у «вайбер», тому провадження за цим епізодом підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Разом з тим, за епізодом дрібного хуліганства 01.06.2024, що мало наслідком складення протоколу про адміністративне правопорушення cерії ВАД № 236218 від 17.08.2024, суд приходить до висновку, що громадянин ОСОБА_1 01.06.2024 близько 21 год 15 хв в селі Поляхова біля бару «Катруся» дійсно у присутності інших осіб у громадському місці виражався до ОСОБА_2 нецензурними та образливими словами, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП, що підтверджується поясненнями ОСОБА_9 від 20.07.2024 та ОСОБА_2 від 20.07.2024.

При визначені виду стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, суддя керується правилами ст. 33-35 КУпАП і, враховуючи дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявні у справі характеризуючі та встановлені судом анкетні дані, а також обставини скоєння правопорушення, накладає адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню судовий збір у розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір», який на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначається у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить у 2024 році 605,60 грн.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 27, 40-1, 184, 221, 245-252, 276-279, 283-285, 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одну) гривню 00 копійок (отримувач: ГУК у Хмельницькій обл./Теофіпольська СТГ, смт Теофіполь, Хмельницька обл., , рахунок:UA0022773, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) ККД: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, отримувач коштів:ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA0026001, ККД: 22030106).

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений судом за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься в установу банку України.

Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Ірина ТУРЧИН-КУКАРІНА