ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Пилип`юка О.М. на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 26.07.2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 121 ч.4 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В :

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 26 липня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.4 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605,60 грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 08.07.2024 року о 00.40 год. в м. Чернівці по вул. Вокзальна, 38 керував транспортним засобом марки «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю. Але своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3 б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч.4 КУпАП.

На вказану постанову суду адвокат Пилип`юк О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати цю постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Вказував, що факт не проходження ОТК повинен бути підтверджений доказами. Однак, в матеріалах справи відсутні докази, як то витяг із загальнодержавної бази, довідка територіального органу з надання сервісних послуг МВС, про те, що вказаний транспортний засіб не пройшов обов`язкового технічного контролю, якщо він дійсно підлягав такій процедурі згідно закону.

Зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи. А тому вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена наявними у справі доказами, а висновок суду

ЄУНСС 725/6504/24 НП 33/822/533/24 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_3

ґрунтується на припущеннях.

Також апелянт вказував, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, основним видом економічної діяльності якого є надання послуг перевезення речей. Ці перевезення є основним джерелом доходів ОСОБА_1 і накладене на нього стягнення у виді 3 місяці позбавлення права керування транспортними засобами є надмірним тягарем, оскільки позбавляє його можливості заробляти собі на життя. На думку адвоката, замість призначеного покарання ОСОБА_1 доцільно було б накласти на нього стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 діб.

Зазначав, що 22.07.2024 р. транспортний засіб марки «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 пройшов технічний контроль та визнаний технічно справним.

Заслухавши адвоката Пилип`юка О.М. та ОСОБА_1 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

Обставини справи, які були встановлені судом першої інстанції та зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №692919 від 08.07.2024 року (а.с.1); відеозаписом події (а.с.9); реєстраційною карткою ТЗ (а.с. 4); постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП (а.с.8); довідкою патрульної поліції про те, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП (а.с.7).

В поясненнях ОСОБА_1 зазначено, що забув зробити технічний огляд (а.с.3).

Суд першої інстанції дослідив наведені докази, надав їм належну оцінку та дійшов правильних висновків.

З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

З реєстраційної картки ТЗ (а.с. 4) вбачається, що автомобіль марки «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 року випуску за своїм типом відноситься до вантажних автомобілів.

Згідно положень ч.1 ст.35 ЗУ «Про дорожній рух» - транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Згідно п.2 ч.2 ст.35 ЗУ «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонн, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Враховуючи, що вантажний автомобіль Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 2019 року випуску, тобто має строк експлуатації понад два роки та повна маса якого 3,5 тонни, вказаний транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному контролю.

З відеозапису, наявного в матеріалах справи, вбачається, що під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що автомобіль не пройшов технічний контроль, оскільки він забув його зробити.

Оскільки ОСОБА_1 при перевірці документів, працівниками поліції не надав протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, вважаю, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п. 31.3 б Правил дорожнього руху України, є правильним.

Що стосується доводів апелянта про доцільність застосування адміністративного арешту до правопорушника, то вони є необґрунтованими по суті.

Відповідно до ч.8 ст. 294 КУпАП, у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Крім того, адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках.

Оскільки адміністративний арешт є більш тяжким видом адміністративного стягнення ніж позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, то застосування такого стягнення є неможливим в даному випадку. Крім того, необхідно зазначити, що захисник не вправі ставити питання в апеляційній скарзі про посилення стягнення своєму підзахисному.

Аналіз вказаних доказів свідчить про правильність висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.121 ч.4 КУпАП.

З урахуванням досліджених по справі доказів, вважаю, що прийняте судом рішення є законним та вмотивованим, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття провадження немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката Пилип`юка О.М. відмовити, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 26 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 121 ч.4 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя