Номер провадження: 33/813/1378/24
Номер справи місцевого суду: 503/548/24
Головуючий у першій інстанції Вороненко Д. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Мацко Володимира Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Кодимського районного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кодимського районного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 800 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 13600,00 (тринадцять тисяч шістсот) грн та стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн (а.с. 90-95).

18 квітня 2024 року адвокат Мацко Володимир Володимирович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що постанова винесена з порушенням права на доступ до справедливого суду й висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, через що вона підлягає скасуванню. Таким чином представник апелянта звертає увагу суду на те, що рапорт інспектора прикордонної служби, на підставі якого було складено протокол про адміністративне правопорушення, не містить повних відомостей, щодо точного місця затримання апелянта, відсутній також документ, що підтверджує виконання наряду на вказаній ділянці місцевості. Разом з тим, звертає увагу суду на те, що ділянка дороги Балта Кодима, на котрій було затримано апелянта разом із групою осіб, не відноситься до зони державного кордону України, м. Кодима у свою чергу, в якому було складено протокол про адміністративне правопорушення також не входить до державного кордону. Окрім того, до матеріалів справи було долучено лише аркуш про визнання вини, однак під час судового розгляду до суду було направлено заяву, з якою вбачається, що вказаний аркуш про визнання вини підписано ОСОБА_1 під тиском з боку працівників прикордонної служби. Також до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено координат місця, де було здійснено спробу перетину ДКУ, не додано відповідної схеми із зазначенням цих координат із прив`язкою до місцевості й взагалі не вказано, якими діями ОСОБА_1 вчинив незаконну спробу перетину Державного кордону України. Інших належних доказів на підтвердження вини апелянта матеріали справи не містять (а.с. 102-106).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.05.2024 року було відкрито апеляційне провадження (а.с. 109-110).

Представник апелянта, повідомлений щодо дати та часу судового розгляду, в судове засідання не заявився, причин неявки суду не повідомлено. Будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи або розгляду за відсутності на адресу суду не надходило.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали справи, апеляційним судом встановлено наступне.

Приймаючи оскаржувану постанову щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що вина особи повністю підтверджується дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 290401 від 10.03.2024; рапортом інспектора прикордонної служби 2 категорії відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) головного сержанта Дениса Кравця від 10.03.2024 року; схемою затримання від 10.03.2024 року; письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 10.03.2024 року, в яких останній пояснив, що мав намір перетнути кордон України в Кодимському районі в Республіку Молдова, а також зазначив, що свою вину у намірі перетнути державний кордон визнає та зобов`язується більше не порушувати; а також показами свідка ОСОБА_2 допитаного в судовому засіданні, яке відбулось 10.04.2024 року за відповідною заявою захисника ОСОБА_1 адвоката Мацка В.В. поданою ним через систему «Електронний суд» 17.03.2024 року, в яких даний свідок відзначив, що 10.03.2024 року близько 11.40 години під час несення служби разом із ще двома іншими військовослужбовцями ДПС України на дорозі між м. Балта і м. Кодима виявив групу осіб, одним з яких був ОСОБА_1 , які намагалися незаконно перетнути державний кордон України та яких було затримано та доставлено до будівлі ДПС України в м. Кодима для оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, при цьому відзначив, що ділянка дороги, де було виявлено осіб знаходилась на відкритій місцевості поза за межами населених пунктів, з полями розташованими по її обидві сторони без яких-небудь сталих орієнтирів, крім того відзначив, що ніякого психічного та/або фізичного насильства чи тиску на ОСОБА_1 не чинилося.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 290401, ОСОБА_1 10.03.2024 року близько 10 год. 40 хв. з групою осіб, а саме: гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 намагався перетнути державний кордон на виїзд з України в Республіку Молдова в районі пп/зн 0285/12 на напрямку с. Семенівка (Україна) с. Плоть (Республіка Молдова) на перехресті доріг Балта-Кодима поза пунктами пропуску через державний кордон, близько 15000 м. від лінії державного кордону України, з документами, що посвідчують його особу, чим порушив вимоги ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Протокол в свою чергу засвідчено особистим підписом безпосередньо особи, яка притягується до відповідальності, що підтверджує факт ознайомлення останнього зі змістом даного протоколу, та будь-яких заперечень відносно викладених обставин подій не містить.

Зазначені в протоколі обставини подій, що відбувалися 10.03.2024 року підтверджуються долученою до матеріалів справи схемою затримання, з якої вбачається місце виявлення даної групи осіб разом з ОСОБА_1 (а.с. 9) та довідкою за результатами первинного опитування виявлених осіб, в тому числі й ОСОБА_1 , згідно відібраних пояснень якого було встановлено, що останній, перебуваючи за місцем проживання, почав вишукувати можливі шляхи незаконного перетину державного кордону поза встановленими пунктами пропуску, та згодом, зв`язавшись з невідомою особою на ім`я « ОСОБА_6 » з метою уточнення деталей перетину державного кордону. В подальшому, отримавши повідомлення про необхідність прямування до АДРЕСА_1 , близько 08 год. 10 хв. разом з іншими особами винайняли таксі та попрямували по вказаному маршруту, де й були виявлені та затримані представника Держприкордонслужби (а.с. 10-16).

Разом з тим, до протоколу в якості додатків було також долучено письмові пояснення ОСОБА_1 по суті правопорушення від 10.03.2024 року, згідно яких останнім було повідомлено щодо намагання перетнути державний кордон з двома іншими особами в Кодимському районі до Республіки Молдова. При цьому, згідно наведених письмових пояснень, долучених до матеріалів справи (а.с. 4), особа вину свою у вчиненні даного адміністративного правопорушення, а саме спроби перетнути державний кордон України поза межами пунктів пропуску, визнала в повному обсязі. Будь-яких доказів на підтвердження вчинення працівниками прикордонної служби, якими були складенні відповідні матеріали, та на які міститься посилання апелянта безпосередньо в апеляційній скарзі, апелянтом та його представником до матеріалів справи долучено не було. В судове засідання до суду апеляційної інстанції, для надання та підтвердження відповідних посилань, апелянт та його представник не з`явилися. Натомість, матеріали справи в свою чергу також містять відповідну заяву ОСОБА_1 від 10.03.2024 року, згідно якої останній знову зазначив щодо визнання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі повідомлений щодо дати та часу розгляду справи у суді першої інстанції, а також наслідків неявки в судове засідання (а.с. 5). Вказана заява засвідчена особистим підписом особи, яка притягнується до відповідальності.

Згідно ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України», порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку, визначеного даною статтею.

За положенням ст. 204-1 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена у випадку перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Згідно ч. 2 ст. 204-1 КУпАП відповідальність настає у випадку тих самих дії, вчинених групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (абз. 1 ст. 251 КУпАП).

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не спростували висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого останньому адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, будь-яких інших апелянтом наведено не було, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та оскаржуваної постанови без змін.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Мацко Володимира Володимировича в інтересах ОСОБА_1

Постанову Кодимського районного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк