Єдиний унікальний номер судової справи: 490/2226/24 Головуючий суду І інстанції - суддя Лященко В.Л.
Номер провадження: 33/812/415/24 Головуючий суддя апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Качана Романа Юрійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 873624 від 17 березня 2024 року, водій ОСОБА_1 17 березня 2024 року о 14 год 45 хв керуючи транспортним засобом OPEL ZAFIRA, номерний знак НОМЕР_1 в м. Миколаїв на перехресті вул. Клубна та вул. Одеське шосе був не уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, при перестроюванні не надав дорогу транспортному засобу Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій же смузі руху на яку мав намір перестроюватись під керуванням ОСОБА_2 в результаті чого здійснив зіткнення з вказаним транспортним засобом. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 б, 10.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 850 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, 31 липня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Качан Р.Ю. подав до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Як на підставу поновлення строку, адвокат Качан Р.Ю. вказує на те, що ОСОБА_1 не отримав повний текст постанови у день її проголошення та не отримав її у подальшому поштою, а отримав її лише через свого захисника 30 липня 2024 року. Крім того, лише 30 липня 2024 року ОСОБА_1 отримав можливість сформувати та узгодити зі своїм представником свою правову позицію, оскільки він не проживає за місцем своєї реєстрації, є внутрішньо переміщеною особою та перебуває у одному із населених пунктів Одеської області. Також, ОСОБА_1 не міг вчасно зв`язатися зі своїм представником з питання підготовки апеляційної скарги, оскільки має поганий стан здоров`я.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Качан Р.Ю. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами особі, яка порушує питання про поновлення пропущеного строку.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у ст.17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається зазначати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні ЄСПЛ від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

При вирішення питання поновлення строку оскарження суди мають забезпечувати дотримання балансу суспільного та приватного інтересів, оскільки держава в особі судових органів повинна забезпечити заінтересованим особам право на використання наявних засобів правового захисту, заінтересовані особи повинні розраховувати на те, що процесуальні норми судочинства будуть застосовані, а неналежне використання своїх прав однією із сторін у судовому процесі не стане перешкодою для іншої сторони в реалізації її права на виконання судового рішення.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, принцип правової визначеності передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Вказаною вище практикою ЄСПЛ, яка є преюдиційною, встановлено, що, якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

З матеріалів справи вбачається, що 17 березня 2024 року о 14 год 45 хв працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 873624 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (а.с.1).

25 березня 2024 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 та того ж дня згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілено судді Лященку В.Л. (а.с.6).

Судом першої інстанції вперше дану справу призначено до розгляду на 25 квітня 2024 року на 14 год 30 хв, про що ОСОБА_1 повідомлено шляхом доставки повідомлення у додаток Viber на номер телефону НОМЕР_3 (а.с.7).

24 квітня 2024 року від ОСОБА_1 на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки вирішувалось питання щодо надання йому безоплатної правової допомоги та призначення адвоката (а.с.14).

У зв`язку з чим, розгляд справи, призначений на 25 квітня 2024 року відкладено судом на 09 травня 2024 року на 10 год 20 хв, про що ОСОБА_1 повідомлено шляхом доставки повідомлення у додаток Viber на номер телефону НОМЕР_3 (а.с.20).

09 травня 2024 року судом було відкладено розгляд справи на 16 травня 2024 року на 11 год 05 хв у зв`язку з поданою захисником ОСОБА_1 заяви. Про час розгляду справи ОСОБА_1 судом було повідомлено також шляхом доставки повідомлення у додаток Viber на номер телефону НОМЕР_3 (а.с. 25).

В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема на 30 травня 2024 року на 10 год 20 хв, на 06 червня 2024 року на 11 год 10 хв та на 13 червня 2024 року на 2024 року на 09 год 30 хв. Про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Качан Р.Ю. повідомлялись шляхом доставки повідомлення у їх додаток Viber на номер телефону НОМЕР_3 та НОМЕР_4 (а.с.34, 41, 50).

13 червня 2024 року Центральним районним судом м. Миколаєва за участі ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Качана Р.Ю. розглянуто адміністративну справу та винесено постанову, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

Згідно наявної в матеріалах справи розписки, адвокат Качан Р.Ю, копію постанови отримав в той же день - 13 червня 2024 року (а.с.56).

Більш того, того ж дня судом першої інстанції копію повного тексту постанови направлено на електронну адресу ОСОБА_1 та на електронну адресу його захисника - адвоката Качана Р.Ю. (а.с.57-58).

Разом з тим, з комп`ютерної програми документообігу суду Д-3 вбачається, що оскаржувана постанова суду надіслана судом до ЄДРСР 13 червня 2024 року, а згідно відомостей офіційного сайту ЄДРСР оприлюднено для загального доступу 14 червня 2024 року.

Отже, оскаржувана постанова суду з 14 червня 2024 року знаходилась у відкритому загальному доступі для ознайомлення на сайті ЄДРСР.

Однак, апеляційну скаргу на вказану постанову суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Качан Р.Ю. подав лише 31 липня 2024 року (а.с.59).

Доводи про те, що про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 стало відомо лише 30 липня 2024 року від свого захисника є непереконливими з огляду на викладені вище обставини.

При цьому, при належній зацікавленості захисника - адвоката Качана Р.Ю., який на підставі доручення діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 у розумні інтервали часу, добросовісно користуючись належними йому процесуальними правами та неухильно виконуючи процесуальні обов`язки міг реалізувати право ОСОБА_1 на оскарження постанови суду першої інстанції у передбачені законом строки. До того ж, ОСОБА_1 , який безпосередньо приймав участь у розгляді справи та був присутній в судовому засіданні під час винесення постанови відносно нього не проявив належної зацікавленості та не сприяв поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Крім того, відповідно до положень ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» (https://court.gov.ua/) та «Єдиний державний реєстр судових рішень» (https://reyestr.court.gov.ua), за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду, як і ознайомитися з постановленим рішенням. Згідно з інформацією з офіційного сайту ЄДРСР (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115812683) оскаржувана постанова зареєстрована на сайті 13 червня 2024 року з забезпеченням надання загального доступу - 14 червня 2024 року.

Отже, в даному випадку вказана захисником ОСОБА_1 - адвокатом Качаном Р.Ю. обставина не може бути визнана поважною причиною пропуску процесуального строку.

Посилання адвоката Качана Р.Ю. в апеляційній скарзі як на поважність причин пропуску строку на звернення до суду з апеляційною скаргою того, що ОСОБА_1 лише 30 липня 2024 року отримав можливість сформувати та узгодити зі своїм представником свою правову позицію, оскільки він не проживає за місцем своєї реєстрації, є внутрішньо переміщеною особою та перебуває у одному із населених пунктів Одеської області, суд апеляційної інстанції враховує, однак вважає його таким, що не може бути безумовною підставою для поновлення строку з огляду на наступне.

Як вбачається, з наявного в матеріалах справи доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги, ОСОБА_1 , уповноважив адвоката Качана Р.Ю. на представництво його інтересів по даній справі в суді першої інстанції (а.с.23).

Адвокат Качан Р.Ю. приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, копію оскаржуваної постанови отримав в день її проголошення судом першої інстанції, а тому був обізнаний щодо її змісту та мав можливість вчасно узгодити з ОСОБА_1 позицію щодо її оскарження в суді апеляційної інстанції у встановлені законом строки.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження клопотання не містить.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановленого законом строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За встановлених обставин, враховуючи, що захисником ОСОБА_1 - адвокатом Качаном Р.Ю. не підтверджено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, у задоволенні його клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2024 року слід відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко