Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1921/24
Провадження № 3/553/844/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.08.2024м. Полтава

суддя Ленінського районного суду м. Полтави Крючко Н. І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: кв. АДРЕСА_1 , згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення раніше до адміністративної відповідальності притягувався:

-06 серпня 2023 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн (не сплачено);

-24 жовтня 2023 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн (не сплачено);

-21 грудня 2023 року за ч. 3 ст. 126 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування ТЗ на строк 3 місяці;

-30 березня 2024 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн (не спллачено);

-14 квітня 2024 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн (не сплачено);

-04 травня 2024 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн (не сплачено);

-15 травня 2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн, з позбавленням права керування ТЗ на строк 1 рік;

-19 травня 2024 року за ч. 5 ст. 121 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн (не сплачено),

за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Полтави надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст.126 КУпАП України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №629795 від 05 червня 2024 року, ОСОБА_1 05 червня 2024 року о 21 год 31 хв, за адресою: вул. Панянки 77, м. Полтава, керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д. н. з. НОМЕР_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, встановленого відповідно до Постанови головного державного виконавця Новосанжарського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської областіСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Козаченко Н. В. від 16 серпня 2023 року ВП №68035693, чим порушив ст. 31 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №629791 від 05 червня 2024 року, ОСОБА_1 05 червня 2024 року о 21 год 31 хв, за адресою: вул. Панянки 77, м. Полтава, керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д. н. з. НОМЕР_1 , будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №629790 від 05 червня 2024 року, ОСОБА_1 05 червня 2024 року о 21 год 31 хв, за адресою: вул. Панянки 77, м. Полтава, керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д. н. з. НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість мови, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 відмовився, що було зафіксовано із застосуванням технічних засобів відеозапису, зокрема, бодікамери №469253, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (зі змінами) та згідно відповідно до положень ст. 266 КУпАП без залучення свідків, тобто ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП України.

У судове засідання порушник, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та обов`язки, суд розцінює причину його неявки як неповажну. Із врахуванням положень ст. 268 КУпАП, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, на підставі чого суд розглянув справу за відсутності особи, зважаючи на наявні у справі дані та докази.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», зазначив, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. (Рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» № 3236/03 від 03 квітня 2008 року). Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вважається повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду судової справи.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 05 червня 2024 року о 21 год 31 хв, за адресою: вул. Панянки 77, м. Полтава, керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д. н. з. НОМЕР_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, встановленого відповідно до Постанови головного державного виконавця Новосанжарського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської областіСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Козаченко Н. В. від 16 серпня 2023 року ВП №68035693, чим порушив ст. 31 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП України.

Постановою головного державного виконавця Новосанжарського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської областіСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Козаченко Н. В. від 16 серпня 2023 року ВП №68035693, що додана до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів, на підставі чого відносно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості у повному обсязі.

Тому, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 05 червня 2024 року о 21 год 31 хв, за адресою: вул. Панянки 77, м. Полтава, керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д. н. з. НОМЕР_1 , будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП України.

Відповідно до постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці. Судом також враховано, що постановою від 15 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Тобто, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №629791, матеріалами справи, які є логічно узгодженими між собою, не містять суперечностей та вказують на наявність в діях порушника даного складу адміністративного правопорушення.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 05 червня 2024 року о 21 год 31 хв, за адресою: вул. Панянки 77, м. Полтава, керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д. н. з. НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість мови, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння закладі охорони здоров`я, у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 відмовився, що було зафіксовано із застосуванням технічних засобів відеозапису, зокрема, бодікамери №469253, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (зі змінами) та згідно відповідно до положень ст. 266 КУпАП без залучення свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП України.

Відповідно до положень ч. ч. 1 - 5 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський, у присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. п. 2, 4, 6, 7 і 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі - Порядок № 1103), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Згідно п. 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими. Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1-4 ст. 130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у абзаці 4 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 24 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду №18 (v0018700-08 ) від 19 грудня 2008 року) для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Аналізуючи докази, які знаходяться в матеріалах справи в їх сукупності, суд приходить до переконливого висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП доведена сукупністю належних та допустимих доказів. Також суд вважає, що поліцейські, при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, діяли у відповідності до своїх повноважень та способу, передбачених чинним законодавством, тому протокол про адміністративне правопорушення визнається судом допустимим доказом відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, як і сукупність інших доказів, що досліджені судом, зокрема, СД - дисками із відеозаписами бодікамер поліцейських щодо перебування ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, які об`єктивно узгоджуються між собою та іншими матеріалами справи.

Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03 лютого 2016 року №100 затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них». Відповідно до п. 3.3 нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна використовуватися працівниками патрульної поліції та знаходитися в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди, перевірці документів, арешті або затримання особи, поверхневому огляді, загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї, при наданні допомоги особам, у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Так, зі змісту відеозапису з відео реєстратора «МАІ70», відеозапису з бодікамери №469253 (а. с. 7), який був досліджений судом, та який суд сприймає як належний та допустимий доказ по даній справі, слідує, що ОСОБА_1 05 червня 2024 року о 21 год 31 хв, за адресою: вул. Панянки 77, м. Полтава, керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д. н. з. НОМЕР_1 , та був у подальшому зупинений працівниками поліції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Факт керування випливає, як із загальної обстановки, так і змісту розмов на місці зупинки транспортного засобу. Суд виходить також і з того, що й сам порушник під час складення Протоколу не заперечував факту керування транспортним засобом ВАЗ 21099, д. н. з. НОМЕР_1 .

Виявивши в ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння (підвищена жвавість мови, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло) працівник поліції запропонував останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі КП «Полтавський центр терапії залежностей Полтавської обласної ради», проте порушник на вказану пропозицію відмовився, що було зафіксовано із застосуванням технічних засобів відеозапису, зокрема бодікамери №469253, без залучення свідків.

До матеріалів справи також додано Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де ініціатором складення протоколу також зафіксовано відмову від проходження огляду (а. с. 2).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Отже, зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей) та у своїй сукупності об`єктивно дають суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП «поза розумним сумнівом».

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст. 23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту ч. 2 згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

Як встановлено в ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність призначення адміністративного стягнення ОСОБА_1 по даній справі з урахуванням положень ст. 36 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, 283, 284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення:

-за ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу;

-за ч. 2 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч)неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

За правилами положень ст. 36 КУпАП України остаточне стягнення виначити в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених та накласти на адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп судового збору (стягувач Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ).

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко