П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо громадянина України ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, перекладача за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

встановив:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №142165 від 17.06.2024 вказано, що 17.06.2024 о 09 год. 55 хв. ОСОБА_1 був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділення інспекторів «Кам`яниця» на напрямку 235 прикордонного знаку на відстані 5000 метрів до державного кордону інспектором групи моніторингу обстановки за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП за порушення вимог ст.ст. 9, 12 ЗУ «Про Державний кордон України».

В судовому засідання представник ОСОБА_1 адвокат Опаленик М.Ю. просив провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. У письмових запереченнях зазначає, що ОСОБА_1 17.06.2024 запланував пройти туристичним маршрут Дубриничі-Вільшинки-Лумшори-полонина Руна-Кострино Ужгородського р-ну. Придбав квиток на електропотяг Мукачево-Сянки. Під час руху потягу на станції Оноківці зайшли прикордонники та перевірили документи ОСОБА_1 . На станції Дубриничі ОСОБА_1 в супроводі прикордонників та поліцейських зійшов з поїзду під приводом додаткової перевірки, після чого працівники прикордонної служби в службовому автомобілі доставили його до с. Гута (із зупинкою в м. Перечин), де склали протокол за спробу незаконного перетинання державного кордону. Однак ніякої спроби перетину кордону ОСОБА_1 не здійснював.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що документи в потязі в нього перевіряли прикордонники і разом із ними він вийшов на станції Дубриничі. Спробу незаконного перетинання державного кордону він не здійснював.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі, приходжу до наступного висновку.

У підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення до протоколу додано протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 17.06.2024, де вказано про затримання ОСОБА_1 , інспектором на напрямку 235 прикордонного знаку на відстані 5000 метрів до державного кордону на напрямку 235 прикордонного знаку на відстані 5000 метрів до державного кордону, протокол огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 17.06.2024, де вказано про виявлення у ОСОБА_1 паспорту, військового квитка, мобільного телефону, смарт годинника та грошових коштів, рапорт інспектора прикордонної служби від 17.06.2024, в якому зазначено, що ОСОБА_1 мав намір виїхати на територію ЄС, оскільки в Україні введено воєнний стан, при цьому не міг пояснити намір перебування в прикордонній зоні, схема виявлення ОСОБА_1 на ділянці відповідальності, де зображено напрямок руху правопорушника з с. Кам`яниця до населеного пункту в Словацькій Республіці.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивну сторону цього правопорушення становлять такі альтернативні діяння: 1) перетинання державного кордону України пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, а також 2) спробу такого перетинання.

З наданого протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів не видається можливим встановити ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, зокрема вчинення ОСОБА_1 дій щодо перетинання чи спроби перетинання ДК України, так як зі змісту матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 був затриманий працівниками прикордонної служби разом з поліцейськими в потязі, який рухався за маршрутом Мукачево-Сянки, а саме за 5000 метрів до ДК України. При цьому за твердженням ОСОБА_1 , висловленому зокрема в запереченнях, поданих адвокатом, останній не мав наміру незаконно перетинати державний кордон на виїзд з України, а лише хотів пройти маршрут населеними пунктами Ужгородщини пішки, так як полюбляє спортивний туризм.

В судовому засіданні було допитано інспектора прикордонної служби ОСОБА_2 , який підтвердив, що перевіряв документи ОСОБА_1 в електропотязі Мукачево-Сянки, та під час перевірки документів виявив відсутність перепуски (дозволу) на знаходження в прикордонній смузі. ОСОБА_1 зійшов в населеному пункті Дубриничі, він зійшов із ним, та викликав офіцерів для складення протоколу про порушення пов`язане із відсутністю перепустки. Стверджує, що спробу незаконного перетину кордону ОСОБА_1 не здійснював.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Згідно з приписів ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Леванте проти Латвії» неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, що окрім доданих до протоколу матеріалів на підтвердження причетності ОСОБА_1 до вчиненого спростовується поясненнями останнього, доданими до протоколу, а також даними в судовому засіданнями, а також показами інспектора прикордонної служби ОСОБА_2 , який виявив відсутність у ОСОБА_1 перепустки на знаходження в прикордонній смузі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження в справі про притягнення громадянина України ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.П. Іванов