Справа №373/459/24 Головуючий у І інстанції Рева О.І.
Провадження № 33/824/3196/2024 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 09 лютого 2024 року близько 23.14 год. керував транспортним засобом марки «Hyundai Santa fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Покровській в м.Переяславі Бориспільського району Київської області в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу DRAGER Alcotest 6820, результат огляду 1,83 ‰. Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9-«а» ПДР , скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суддею проігноровано той факт, що ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду із застосуванням спеціального технічного засобу, внаслідок чого відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення, а пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі працівники поліції йому не пропонували, чек Драгера та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння водієм також не підписано, що є додатковим доказом незгоди водія з результатом огляду, проте суд не надав тому належної оцінки.

Зазначає, що протокол за правопорушення, яке насправді вчинив водій, поліцейськими не складався, оскільки ОСОБА_2 інкримінується керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння в порушення вимог п.2.9 ПДР України, а не відмова на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, що передбачає п.2.5 ПДР України.

Вважає, що огляд було проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки огляд водія на стан алкогольного сп`яніння було проведено без участі двох свідків та належними засобами відеофіксації не зафіксовано, а тому вважається недійсним, у зв`язку з чим у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, апеляційна скарга містить в собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, в якому захисник зазначає, що постановою Київського апеляційного суду від 24.05.2024 року апеляційну скаргу було повернуто за наявності недоліків. 29.05.2024 року захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності повторно подав апеляційну скаргу усунувши попередні недоліки.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 29.04.2024 року, а апеляційна скарга направлена засобами поштового зв`язку захисником 29.05.2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Зважаючи, що апеляційна скарга подана захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повторно, після усунення недоліків, встановлених постановою Київського апеляційного суду від 24.05.2024 року, при цьому повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, а тому строк на апеляційне оскарження вважаю за необхідне поновити.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, на апеляційний розгляд не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимогами п. 2.9-а) ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за обставин, викладених у постанові, стверджується доказами, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №020985 від 09.02.2024, чеку-розруківці з алкотестеру, який встановив наявність у нього 1,83 проміле алкоголю, акті огляду, розпискою ОСОБА_3 про залишення на зберігання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . відеозаписом події з бодікамери поліцейського, копією вироку , яким ОСОБА_1 засуджений за ч.1 ст.369 КК України до штрафу у розмірі 17 000 грн.

Сукупності доказів суддя надав належну правову оцінку і дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами проведеного із застосуванням спеціального технічного засобу огляду на стан сп`яніння на матеріалах справи не ґрунтуються, оскільки з відеозапису події, що був долучений працівником поліції і не визнаний судом недопустимим доказом, вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував перебування його в стані алкогольного сп`яніння, погоджувався із проходженням огляду на стан сп`яніння, заперечень щодо результатів огляду не висловлював.

Також є непереконливими доводи апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений поліцейським без фіксування події спеціальним технічним засобом і без залучення двох свідків, оскільки з долученого до матеріалів справи поліцейським відеозапису події вбачається, що ОСОБА_1 під відеозапис бодікамери здійснював процедуру проходження огляду на стан сп`яніння з використанням алкотестеру. Застосування поліцейським бодікамери для фіксування події стверджується і письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків судді про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9-а) ПДР та наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Порушень норм процесуального закону, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль