Справа № 693/1040/24
Провадження № 3/693/490/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2024 р. м. Жашків

Суддя Жашківського районного суду Черкаської області Защитинська Т.І., розглянувши матеріали, що надійшли для розгляду від Відділу поліції № 1 Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався

за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 001011 від 31.07.2024, водій ОСОБА_1 , 25.07.2024 о 14 год. 00 хв. на автодорозі Соколівка-К.Попівка керував транспортним засобом ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався із керуванням та здійсним з`їзд в кювет. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження та чим водій порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Також, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 001010 від 31.07.2024, водій ОСОБА_1 , 25.07.2024 о 14 год. 00 хв. на автодорозі Соколівка-К.Попівка керуючи транспортним засобом ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , скоїв ДТП, внаслідок ДТП автомобіль зазнав механічних пошкоджень, після чого залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ст. 122-4КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, суду пояснив, що 25.07.2024 він на автомобілі ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , їхав по автодорозі Соколівка-К.Попівка, в автомобілі лопнуло праве переднє колесо, він з`їхав в кювет, автомобіль отримав незначні пошкодження, окрім нього в автомобілі пасажирів не було, інші транспортні засоби не постраждали, він не постраждав, пробував самостійно витягнути автомобіль із кювету, це в нього не вийшло і він змушений був іти в сусіднє село за допомогою, а саме просити людей витягти автомобіль трактором, місцеві жителі йому в цьому допомогли. 31.07.2024 до нього до дому приїхали працівники поліції та склали два протоколи. Вказав суду, що оскільки внаслідок ДТП ніхто не постраждав, його автомобіль отримав незначні пошкодження, тому поліцію він не викликав, також наміру умисно залишати місце ДТП в нього не було, він лише пішов просити по допомогу щоб витягти автомобіль із кювету. Алкогольні напої він не вживає, є пенсіонером, все життя пропрацював шахтарем, просив суворо не карати.

Суддя, дослідивши матеріали справ, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Також основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Отже, диспозиції статті 124, статті 122-4 КУпАП не встановлюють певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку п. 1п.1 та п.2.10а ПДР України, як зазначено в протоколах. Тому розглядаючи дану справу, суддя вирішує питання щодо винуватості у межах порушень зазначених вимог ПДР України.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно із п. 2.10 «а» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Факт скоєння адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та винуватість ОСОБА_1 в його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 001011 від 31.07.2024;

- копією рапорту від 25.07.2024;

- схемою місця ДТП від 25.07.2024, із якої вбачається розташування автомобіля ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , на узбіччі дороги;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 31.07.2024, в яких він зазначив, що був причетний до вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок ДТП, окрім його автомобіля, ніхто не постраждав, він пішов в сусіднє село по допомогу щоб витягти автомобіль із кювету.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що в діях, ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.124 КУпАП.

Водночас, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Дослідивши докази, оцінивши їх у відповідності до ст. 252 КУпАП, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається порушення п.2.10 «а» ПДР України, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо- транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Обов`язковою ознакою складу даного правопорушення є суб`єктивна сторона, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Так, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 001010 від 31.07.2024, водій ОСОБА_1 , 25.07.2024 о 14 год. 00 хв. на автодорозі Соколівка-К.Попівка керуючи транспортним засобом ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , скоїв ДТП, внаслідок ДТП автомобіль зазнав механічних пошкоджень, після чого залишив місце ДТП

Як вбачається з письмових пояснень водія ОСОБА_1 , він не залишав місце ДТП, а пішов у сусіднє село шукати допомогу щоб витягнути автомобіль із кювету, окрім його транспортного засобу в ДТП ніхто не постраждав, умислу залишати місце ДТП у нього не було, такі ж пояснення правопорушник надав і під час судового засідання.

Будь які інші докази , які б свідчили про зворотне, в матеріалах справи відсутні.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь. Аналогічні положення закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи (Cправа «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146).

Зважаючи на викладене, суддя приходить до висновку, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди і в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Тому аналізуючи матеріали справи вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст. 122-4 КУпАП.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-4КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, суд враховує, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП не встановлено.

Враховуючи викладене, суддя вважає за доцільне піддати ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, такому виду стягнення, як штраф. Така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КпАП України.

Крім того, відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 122-4, 124, 283, 285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП в одне провадження, об`єднаній справі присвоїти номер № 693/1040/24.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. на користь держави (отримувач коштів: ГУК у Черк.обл./тг м.Жашків/21081100; рахунок отримувача: UA0023627; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37930566; банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); код класифікації доходів бюджету (ККДБ): 21081100).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-4 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету (ККДБ): 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що за приписами статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т. І. Защитинська