Справа № 953/7517/24
Провадження № 3/953/2291/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Дяченка О.М., розглянувши в приміщенні Київського районного суду м. Харкова адміністративний матеріал, що надійшов з Головного управління ДПС у Харківській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області, РНОКПП НОМЕР_1 , яка є головним бухгалтером ТОВ «РП ГРУП», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.07.2024 за № 1319/20-40-07-30/0703, при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «РП-ГРУП», головним бухгалтером якого є ОСОБА_1 , посадовими особами відділу перевірок інших галузей економіки Управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Харківській області виявлено порушення вимог п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4, п. 200.7, п. 200.9 ст. 200, Податкового Кодексу України, оскільки нею завищено суму податкового кредиту за рахунок невірного оформлення документів всього на суму 266 860,00 грн., у т.ч. за вересень 2023 у сумі 266 860,00 грн., що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду всього на суму 266 860,0 грн., завищено суму податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2.1) за рахунок невірного оформлення документів на 325,0 грн., у тому числі за квітень 2024 року на 325,00 гривень, відмовлено в отриманні заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) згідно з поданою Податковою декларацією з податку на додану вартість на 364 269,00 грн., у тому числі за березень 2024 року на 364 269,0 гривень за рахунок відсутністі фактичної сплати.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в зазначеній справі з наступних підстав.

У відповідності до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня здійснення правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 247 п.7 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Правопорушення, зазначені в протоколі мали місце, у вересні 2023 року, при цьому, до суду матеріал про адміністративне правопорушення надійшов 12.08.2024 року, тобто на момент розгляду справи в зазначеній частині сплив термін, передбачений ст. 38 КУпАП.

На підставі наведеного, оскільки на час розгляду адміністративного протоколу в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, вчинене в вересні 2023 року, справа не може бути розглянута та правопорушник не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, так як минули строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст. 38 КУпАП, а тому у відповідності зі ст. 247 п. 7 КУпАП, провадження по справі в зазначеній частині підлягає закриттю.

Щодо правопорушення, вчиненого у квітні/березні 2024 року суд зазначає наступне.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи встановлено, що 29.07.2024 року ГУ ДПС у Харківській області Державної податкової служби України було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «РП-ГРУП», , за результатами якої було складено акт № 35077/20-40-07-05-03/38397987.

Судом при дослідженні матеріалів справи було встановлено, що зазначений акт перевірки містить лише перший, шістдесят п`ятий та шістдесят шостий аркуші, тобто вступної частини та загальних положень акту, висновки, зроблені за результатами проведення перевірки, і не містить решти частини акту та даних, на підставі яких первинних документів контролюючий орган дійшов вказаних висновків та копій відповідних документів.

Також необхідно відзначити, що з адміністративного матеріалу не вбачається чи були узгоджені відповідні податкові зобов`язання. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно ОСОБА_1 зазначено дату вчинення адміністративного правопорушення «2024 рік», що суперечить вимогам ст.256 КУпАП України, оскільки не зазначено дня та місяця вчинення адміністративного правопорушення.

Інших доказів скоєння адміністративного правопорушення за ст. 163-1 ч.1 КупАП України матеріали справи не містять.

Наведені обставини унеможливлюють об`єктивний розгляд справи по суті.

Частиною 1 статті 163-1 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування.

Платниками податків і зборів (обов`язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов`язок сплачувати податки і збори. Об`єктами оподаткування є доходи (прибуток), додана вартість продукції (робіт, послуг), вартість продукції (робіт, послуг), зокрема, митна, або її натуральні показники, спеціальне використання природних ресурсів, майно юридичних і фізичних осіб та інші об`єкти, визначені законами України про оподаткування.

Об`єктивною стороною правопорушення є: а) відсутність податкового обліку; б) порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, зокрема, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин даний акт перевірки, як доказ вини особи, не може безсумнівно доводити факт порушення ОСОБА_1 в квітні/березні 2024 року порядку ведення податкового обліку, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Виходячи з вищезазначеного, жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення в квітні/березні 2024 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.163-1 КУпАП матеріали справи не містять.

Таким чином, сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні в квітні/березні 2024 року правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП також підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.38, 163-1, 221, 247, 251, 276-280, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , за правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, вчинені у вересні 2023 року закрити, у зв`язку з закінченням терміну притягнення до адміністративної відповідальності.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , за правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, вчинені у квітні/березні 2024 року, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М. Дяченко