Справа № 339/546/23 156
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2024 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Скригун В.В. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого оператором котельні в MAPI WOOD, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей,
- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
якому роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП,
11 грудня 2023 року о 22:32 год. ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.5 ПДР України, по вул. О.Степанівни в м.Болехів Калуського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів. Від проходження тесту на факт сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу відмовився, також від проходження аналогічного тесту у медичному закладі відмовився.
Вказані дії кваліфіковані за ст.130 ч.1 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, вказавши, що в той день дійсно керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції, останні запропонували пройти тест на алкогольне сп"яніння, він відмовився, оскільки в такій ситуації перебував вперше та не знав як діяти. При цьому пояснив, що він зранку вживав спиртне, однак ознак сп"яніння йому працівники поліції не називали та не роз"яснили йому права, передбачені законом.
Захисник Воробець Р.М. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а саме посилається на відсутність безперервності відеофіксації під час розгляду справи. Зазначає, що з 23:01 год. диску 2 по 23:05 год. диску 3 відсутня відеофіксація. ОСОБА_1 стверджував, що на нього був здійснений тиск з боку працівників поліції, так як останні погрожували, що доставлять його у військкомат, якщо він не відмовиться їхати до лікарні для огляду на стан сп"яніння.
З метою перевірки вказаних обставин в судове засідання також був викликаний працівник поліції ОСОБА_2 для дачі пояснень.
Працівник поліції ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що після зупинки транспортного засобу водію було вказано причину зупинки, названо ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився проїхати в медичний заклад, однак по дорозі відмовився. Водію роз`яснено ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Крім того зазначив, що ОСОБА_1 постійно комусь телефонував та надсилав повідомлення, припускає, що хтось йому рекомендував не їхати до лікарні. Також пояснив, що відсутність 4 хв. на відеофіксації, пов"язана з тим, що був перехід на іншу камеру в зв`язку з розрядженням батареї.
В діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова, особи яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 285 цього Кодексу.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Воробець Р.М., працівника поліції Ріжків Я.С., суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, при викладених в протоколі обставинах, є доведеним.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію, працівники поліції можуть зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Пункт 1.3 ПДР України, зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 587433 від 11 грудня 2023 року, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом по справі; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія на виявлення стану алкогольного сп`яніння; свідоцтвом про повірку газоаналізітора Alkotest 6810, довідкою про отримання посвідчення водія, копією постанови серії БАД № 873458, диском із відеозаписом за допомогою службового нагрудного відеореєстратора.
Відповідно до статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд дослідив відеозапис з нагрудних відеокамер інспектора патрульної поліції, де чітко зафіксована основна об`єктивна інформація в такому вигляді, як відбувалися події тоді проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Переглянутими в судовому засіданні відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції, що оформляли матеріали про адміністративне правопорушення та автомобільного реєстратора, встановлено, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку із виявленими порушеннями вимог ПДР України (не був освітлений задній державний номерний знак в темну пору доби). Після зупинки працівники поліції перевірили документи у водія ОСОБА_1 та запитали останнього чи вживав він спиртні напої, на що останній дав відповідь що вживав вранці, випив 50 грам, у зв`язку з чим водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. На неодноразову пропозицію працівників поліції пройти огляд для визначення алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився і працівниками поліції було розцінено поведінку водія, як ухилення від проходження вказаного тесту. Також працівниками поліції запропоновано проїхати до медичного закладу, водій погодився, однак по дорозі відмовився, вказавши, що пив спиртне. Тоді працівник поліції повідомив, що дані дії розцінює як відмову від проходження тесту на місці зупинки та відмову проїхати в медичний заклад. Працівник поліції повідомив і зачитав, що відносно водія буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та постанову ч.1 ст.121-3, роз`яснив зміст ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Копію постанови і протоколу гр. ОСОБА_1 підписав та отримав без будь-яких зауважень. Також було ознайомлено водія та особисто ним підписано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Працівники поліції повідомили, що ОСОБА_1 протягом 24 год. не має права керувати транспортним засобом, транспортний засіб залишили по місцю зупинки. Посвідчення водія не вилучалося та не видавався тимчасовий дозвіл на керування.
Суд вважає, що відеозапис є вичерпно інформативним, носить безсторонній характер, позбавлений упередження та суб`єктивного ставлення, а відтак надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку учасників подій.
Відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, а відтак є належним та допустимим доказом факту відмови ОСОБА_1 , який керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, на законну вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі та повністю доводить вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд звертає увагу на те, що вищевказаними відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, дозволяють встановити психологічне ставлення правопорушника до вчиненого правопорушення та інші обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.
Також, за змістом ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .
Вказане правопорушення є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі.
Суд вважає, що працівниками поліції було правомірно та у відповідності до вимог КУпАП зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6810» та в медичному закладі.
Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.
Твердження захисника ОСОБА_3 , що на водія ОСОБА_1 здійснювався тиск з боку працівників поліції (погрожували, що доправлять до військкомату) не є обґрунтованим та спростовується відеофіксацією, оскільки на відео вбачається, що з боку ОСОБА_1 був тиск на працівників поліції, щоб не складали відносно нього матеріали. Крім того, сам ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснював, що того дня рано він випив 50 гр. спиртного і щодо тиску з боку працівників поліції не вказував. Також суду не надано доказів оскарження дій працівників поліції особою, відносно якої складено протокол.
Твердження захисника ОСОБА_3 про те, що відеозапис не є безперервним і не містить фактичних даних про огляд чи відмову, пройти огляд в закладі охорони здоров`я не є слушним, оскільки досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Також дане твердження спростовується поясненями працівника поліції ОСОБА_2 , який вказав, що відсутність 4 хв. відеофіксації свідчить перехід на іншу камеру, в зв`язку з розрядженням батареї попередньої.
За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото-і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.
Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Окрім того, обов`язок поліцейського вести відеозйомку безперервно не є абсолютним та відповідно до вимог п.п.5, 8 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису поліцейський має право відступити від цих вимог за певних умов.
Відтак, хоч і відеозапис є не безперервним (відсутні 4хвилини), проте він не спростовує правильних висновків працівників поліції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки будь-яких фактичних даних, які б спростували чи ставили під сумнів достовірність відеозаписів, захисником не надано.
У рішенні в справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
Обираючи вид стягнення правопорушникові, враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.
Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, яке є суспільно небезпечним, особу порушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь його вини, майновий стан, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку про необхідність притягнення порушника до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що буде достатнім для попередження вчинення нових адміністративних правопорушень.
З урахуванням положень ч.ч. 1, 2 ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» відповідно до яких судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн.
Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд
п о с т а н о в и в :
Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП і накласти на нього стягнення, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження,такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.
Постанова може бути оскаржена в 10-ти денний термін з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, через Болехівський міський суд Івано-Франківської області, відповідно до ст. 294 КУпАП.

Суддя Болехівського міського суду В. В. Скригун

Строк пред`явлення постанови до виконання "____"__________20_ р.

Постанова набирає чинності "_____"_______________20_ р.