Справа № 502/1846/24
ПОСТАНОВА

21 серпня 2024 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Березніков О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Вилкове, військовослужбовця, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

До Кілійського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 263722 від 12.08.2024 з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

З вказаного протоколу, складеного начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) майором ОСОБА_2 , встановлено, що 27.07.2024 ОСОБА_1 під час несення служби у прикордонному наряді «Прикордонний патруль» на малому прикордонному катері в період часу з 03:00 години по 09:00 годину в межах прикордонних знаків № 1423-1420, здійснив недбале ставлення до військової служби у період дії правового режиму воєнного стану, що виразилось у незаконному перетині державного кордону України о 08 годині 00 хвилин 27.07.2024 двох громадян України, які розпочали свій рух від п/зн 1422 через р. Дунай у напрямку Румунії, тобто неналежним чином виконав вимоги абз. 7 та 13 п. 10 глави 5 Розділу ІІ Інструкції про прикордонних нарядів в ДПСУ, затвердженої наказом МВС від 19.10.2015 року № 1261.

Своїми діями ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, вчинив військове адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.172-15 ч. 2 КУпАП України, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 27.07.2024 ніс службу у прикордонному наряді «Прикордонний патруль» на малому прикордонному катері в межах прикордонних знаків № 1423-1420 1423. Під час несення служби у вказаному районі будь-яких порушень державного кордону не спостерігав, зокрема й у вказаний в протоколі проміжок часу. Також додав, що зазначена ділянка відповідальності має протяжність майже 6 кілометрів. З протоколом не згоден, оскільки до служби відносився сумлінно.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинені в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні було вивчено матеріали адміністративної справи, а саме протокол серії ПдРУ № 263722 від 12.08.2024; висновок службового розслідування по факту затримання прикордонними поліцейськими Румунії на румунському березі трьох громадян України, які незаконно перетнули державний кордон в районі прикордонного знаку № 1422 №02.2/365/24-Вн від 10.08.2024; письмові пояснення ОСОБА_1 від 06.08.2024.

Дослідивши матеріали долучені до адміністративного протоколу, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Об`єктивною стороною недбалості, тобто недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що, при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Підставою для проведення службового розслідування та у подальшому складанні даного протоколу став лист № 99 від 30.07.2024, наданий береговою охороною прикордонної поліції Румунії Міністерства внутрішніх справ Румунії про те, що о 09:05 27.07.2024, прикордонні поліцейські Румунії на румунському березі в районі прикордонного знаку №1422 затримали двох громадян України чоловічої статі, які незаконно перетнули державний кордон з України в Румунію за допомогою човна з двигуном.

Слід зазначити, що у висновку, з посиланням на даний лист, не міститься анкетних даних про особу, яка перетнула державний кордон у зазначеній ділянці, письмових пояснень вказаної особи, з яких би вбачалось ким, коли та де саме було здійснено незаконне перетинання державного кордону України. Разом з тим складом комісії серед іншого встановлено, що випереджувальної інформації про підготовку до порушення державного кордону на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 27.07.2024 в районі прикордонного знаку № НОМЕР_1 не надходило.

Протокол про військове адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не містить даних, які вказують на наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП, зокрема не зазначено обставин, які б свідчили про його службову недбалість, які дії він зобов`язаний був вчинити та у який спосіб, невиконання яких ставиться йому у провину. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 мав реальну можливість виконати ті чи інші обов`язки, але через недбале чи не сумлінне ставлення до них, їх не виконав.

Жодних інших доказів, які б беззаперечно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, матеріали справи не містять.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та аналізуючи докази по справі, суддя прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 277, 278-280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Березніков