КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року

справа № 757/3917/24-п

провадження № 33/824/3147/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Філіна Едуарда Володимировича на постанову Печерського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік;

- за ст. 122-4 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік шість місяців.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік 6 місяців.

Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень.

Не погоджуючись із постановою суду захисник Бердікова В.О. подав апеляційну скаргу, в якій оскаржувану постанову просив скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано та досліджено всі обставини та докази у справі. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень не підтверджується матеріалами справи, оскільки не встановлено, що 13 січня 2024 року останній керував транспортним засобом марки «Volkdwagen Golf» та що саме ним вчинено вказану дорожньо-транспортну пригоду. Зазначає, що письмові пояснення, які нібито написані ОСОБА_1 були надиктовані зі слів працівника патрульної поліції, тому дані пояснення не є доказом у справі. Також вказує на те, що вину останнього не доведено згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

В судове засідання апелянт не з`явився, про дату місце та час розгляду справи був повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 859533 та ААД № 859534 від 13.01.2024 року о 06 год. 45 хв. в м. Києві на вул. дорога Паркова, 16, керуючи автомобілем «Volkdwagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , всупереч п.п. 2.3б, 12.1, 13.1, 11.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної швидкості руху, виїхав на зустрічну смугу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який в свою чергу відкинуло у автомобіль «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого усі транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, після чого ОСОБА_1 залишив місце ДТП, чим порушив п. 2.3б, 12.1, 13.1, 11.1, 2.10а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 2.3 б Правил дорожнього руху встановлено, що водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.1. Правил дорожнього руху встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п. 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 11.1. Правил дорожнього руху встановлено, що кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 2.10.а Правил дорожнього руху встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні,

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП підтверджується наявними доказами у справі, зокрема:

- протоколами про адміністративне правопорушення від 17 січня 2024 року.

- схемою місця ДТП від 13 січня 2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 17 січня 2024 року;

- відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції.

З наданих пояснень ОСОБА_2 слідує, що керуючи автомобілем «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , 13 січня 2024 року о 06 год 45 хв. в м. Києві по вул. Паркова дорога, 16 в напрямку пл. Слави, на повороті виїхав автомобіль на зустрічну смугу. Ймовірно «Volkdwagen Golf», який вирішив обігнати «Hyundai Sonata», що рухалась у своїй смузі на зустріч ОСОБА_2 , щоб уникнути лобового зіткнення був змушений взяти ліворуч, проте через слизьку дорогу і малу відстань уникнути зіткнення з автомобілем «Hyundai Sonata» не вдалося. Зазначає, що автомобіль з вини якого відбулося ДТП покинув місце пригоди. Наявний відеозапис з місця ДПТ, проте д.н.з не зафіксовано.

З наданих пояснень водія ОСОБА_4 слідує, що керуючи автомобілем «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_3 , 13 січня 2024 року о 06 год 50 хв. в м. Києві по вул. Паркова дорога в напрямку вул. Хрещатик, транспортний засіб «Volkdwagen Golf» здійснив обгін в напрямку зустрічної смуги по якій рухався автомобіль «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого «Volkdwagen Golf» створив ДТП і покинув місце пригоди. Транспортному засобу «Hyundai Sonata» завдано шкоду, а водій отримав тілесні пошкодження та перебував в стані шоку.

В письмових поясненнях водія ОСОБА_1 слідує, що керуючи автомобілем «Volkdwagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул Паркова дорога, 16, дорога була засніжена, розмітки не видно, видимість погана. Автомобіль занесло, і він опинився на зустрічній смузі де їхав інший автомобіль, вони розминулися, удару він не відчув, зрозумівши, що транспортної пригоди не сталося, продовжив рух.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, зокрема схему ДТП, надані пояснення водіїв, місцезнаходження автомобіля після зіткнення, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Посилання апеляційної скарги на те, що не встановлено факту керування 13 січня 2024 року ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Volkdwagen Golf» та що саме ним вчинено вказану дорожньо-транспортну пригоду, апеляційний суд відхиляє, оскільки відповідно до письмових пояснень, засвідчені підписом ОСОБА_1 , за змістом яких він зазначив, що рухався на автомобілі д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Паркова дорога, 16, автомобіль занесло, і він опинився на зустрічній смузі де їхав інший автомобіль, вони розминулися, удару він не відчув, зрозумівши, що транспортної пригоди не сталося, продовжив рух. З чого можна зробити висновок, що даний довід апеляційної скарги прямо суперечить письмовим поясненням ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи.

Отже, ОСОБА_1 не заперечується факт вчинення ДТП, а обставина що він не відчув зіткнення не спростовує його вину у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.

Довід апеляційної скарги про те, що письмові пояснення ОСОБА_1 не є доказом у справі, оскільки були надиктовані зі слів працівника патрульної поліції, суд відхиляє, враховуючи відсутність беззаперечних доказів на підтвердження заявленої обставини.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП узгоджуються з критерієм доведеності вини у поза розумний сумнів.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Матеріалами справи та відеозаписом події спростовано доводи апеляційної скарги про недоведеність вини ОСОБА_1 . Тому, посилання скаржника на те, що вину останнього не доведено згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», суд апеляційної інстанції не приймає.

Інші доводи також висновку суду не спростовують.

Враховуючи наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Філіна Едуарда Володимировича на постанову Печерського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року- залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя