Справа № 462/7764/23
ПОСТАНОВА

28 серпня 2024 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Залізничного районного суду м. Львові від 14 грудня 2023 року у справі № 462/7764/23 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

14.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із письмовою заявою про перегляд постанови у справі № 462/7764/23 про адміністративне правопопорушення за ст. 124 КУпАП за нововиявленими обставинами. В обгрунтування поданої заяви просить суд, застосувавши за аналогією закону норми ст. 459, 460 КПК України, переглянути постанову Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/7764/23 від 14.12.2023 за нововиявленими обставинами та, скаувавши постанову Залізничного районного суду м. Львова від 14.12.2023 у справі № 462/7764/23, винести норву, якою провадження у справі про адміністратвине правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Заявник вказує, що в ході судового розгляду справи судом було критично оцінено та при ухваленні судового рішення не враховані надані ним пояснення про те, що станом на момент ДТП за кермом транспортного засобу марки «Infiniti Qx 60», номерний знак НОМЕР_1 , перебував не він, а гр. ОСОБА_2 , який в судовому засіданні як свідок судом не допитувався. Разом з тим, незважаючи на те, що ОСОБА_2 перебував на місці ДТП (вийшовши з автомобіля одразу після зіткнення направився на автомийку та в аптеку, він повернувся на місце події вже після того, як прибули працівники поліції) та повідомляв полійським, що саме він був за кермом автомобіля, інспекторами патрульної поліції у ОСОБА_2 не було відібрано пояснень та вказані відомості вісутні у матеріалах справи, відтак не оцінювались судом як доказ, що свідчить про наявність законних підстав для перегляду постанови суду від 14.12.2023 за нововиявленими обставинами.

Дослідивши заяву, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 14 грудня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова постановою суду визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адіміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрав йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, постановлено також стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.

Постановою Львівського апеляційного суду Львівської області від 10 січня 2024 року постанову Залізничного районного суду м. Львова від 14 грудня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 без задоволення.

Відтак, постанова Залізничного районного суду м. Львова від 14 грудня 2023 року набрала законної сили та, як вбачається із постанови головного державного виконавця Залізничного ВДВС у місті Львові ЗМУ МЮ від 23.05.2024 про закінчення виконавчого провадження, повністю виконана.

Відповідно до ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Відповідно до ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Нововиявленими обставини є тоді, коли вони не були відомі або не могли бути відомі на момент ухвалення судового рішення.

Поруч з цим, відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Главою 24-1 цього Кодексу також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом. Проте, навіть у цьому випадку, згідно з положеннями ст. 297-4 КУпАП, заява про перегляд такої постанови подається до Верховного Суду.

Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення (касаційного чи за нововиявленими обставинами) чинним законодавством не передбачено. Повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ місцевий загальний суд не наділений.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, перегляд судових рішень по справах про адміністративні правопорушення (касаційного чи за нововиявленими обставинами) нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачений, і місцевий загальний суд не наділений повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили у справах про адміністративні правопорушення.

Аналогія закону допускається виключно з метою ефективного захисту прав, свободи та інтересів осіб за умови відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини. Незважаючи на те, що правовідносини між державою та особою у рамках проваджень щодо кримінальних та адміністративних правопорушень за своєю природою є тотожними, недопустимим є механічне перенесення для застосування всіх норм КПК України без винятку у справах про адміністративні правопорушення. Ефективний захист в межах суспільства у справах про вчинення адміністративних правопорушень достатньо повно забезпечується можливістю апеляційного оскарження у передбачених законом випадках і розширеному тлумаченню не підлягає.

Практика Європейського суду свідчить про те, що лише ті адміністративні правопорушення, санкція яких передбачає стягнення у вигляді позбавлення волі, вважаються по суті, кримінальним, а тому таким, що вимагає забезпечення всіх гарантій ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України» від 08.04.2010, «Корнєв і Карпенко проти України» від 21.10.2010, «Лучанінов проти України» від 09.06.2011, «Зайцевс проти Латвії» заява №65022/01, пп. 55 та 56, ECHR 2007-ІХ).

Зокрема, з рішення Європейського суду з прав людини «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року вбачається, що лише ті адміністративні правопорушення, санкція яких передбачає стягнення у вигляді позбавлення волі (зокрема, адміністративний арешт), вважаються по суті, кримінальним, а тому таким, що вимагає забезпечення всіх гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України» від 08.04.2010 року, «Корнєв і Карпенко проти України» від 21.10.2010 року, «Лучанінов проти України» від 09.06.2011 року, «Зайцев проти Латвії» заява №65022/01, пп.55 та 56, ECHR 2007-ІХ).

Питанням визначення критеріїв, згідно з якими правопорушення можна вважати незначним, присвячена пояснювальна записка до Протоколу № 7 ЄКПЛ (ратифіковано Законом N 475/97-ВР від 17.07.97 року), в якій зазначено, що при вирішенні питання про визнання правопорушення незначним важливим критерієм є те, чи карається воно позбавленням волі чи ні (п.21 Пояснювальної доповіді до Протоколу № 7 до Конвенції).

Враховуючи те, що, санкція ст. 124 КУпАП не передбачає адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, тобто фактичного позбавлення волі, то таке адміністративне правопорушення не може вважатись по суті кримінальним, у розумінні ст. 2 Протоколу № 7 ЄКПЛ.

За таких обставин посилання заявника про застосування норм Кримінального процесуального кодексу України для розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з аналогії закону, а також твердження, що згідно практики ЄСПЛ суд наділений правом на перегляд раніше прийнятого рішення за нововиявленими обставинами у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, є безпідставним, оскільки норми КПК України регулюють провадження виключно щодо кримінальних справ і його норми не розповсюджуються на розгляд справ про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене, підстав для перегляду судового рішення постанови суду від 14 грудня 2023 року у справі № 462/7764/23 за нововиявленими обставинами із застосуванням аналогії закону чи аналогії права судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 283 КУпАП,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Залізничного районного суду м. Львові від 14 грудня 2023 року у справі

№ 462/7764/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оришгіналом згідно.

Оригінал постанови у справі № 462/7764/23

Суддя Б.М.Гедз