Справа №155/966/24
Провадження №3/155/497/24
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2024 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Санакоєв Д.Т., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 03.06.2024 року о 20 годині 58 хвилин в м. Берестечко по вулиці Січових Стрільців ОСОБА_1 керував скутером «KAHSAS» не маючи права керування таким транспортним засобом правопорушення вчинив повторно протягом року постанова (серії ЕНА №2105088 від 09.05.2024, ст.126 ч.2 КУпАП), чим порушив вимоги п.2.1а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 18.06.2024, 09.07.2024 та 13.08.2024 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходили, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим про що в матеріалах справи наявні відповідні докази зокрема особисті підписи в протоколі та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність судового провадження відносно нього, про що у матеріалах справи наявні відповідні докази, в судові засідання не з`являвся і не вжив жодних заходів для належної реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, а також положення ст.268 КУпАП, якою визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП не передбачається обов`язкова присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №060725 від 03.06.2024 року, копією постанови серії ЕНА 2105988 від 09.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, довідкою ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області №7923/50/2/01-2024 від 04.06.2024 відповідно до яких ОСОБА_1 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності у тому числі й за ч.2 ст.126 КУпАП, оптичним диском із відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, перегляд якого відтворює обставини події, зазначені у протоколах, відповідає вимогам ст.251 КУпАП та іншим наявним в матеріалах справи доказами.

Згідно п.2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами,

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду не має.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із дослідженої довідки ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області №7923/50/2/01-2024 від 04.06.2024 встановлено, що інформація, щодо отримання ОСОБА_1 посвідчення водія відсутня.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП доведена поза розумним сумнівом.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, який не вперше притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі за вчинення аналогічного правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки посвідчення водія правопорушнику не видавалось, а транспортний засіб не є його приватною власністю, тому, в даному випадку, суд позбавлений можливості накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами та оплатне вилучення транспортного засобу.

Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатним вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до ч.1 ст.307, ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу понад п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови понад п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу 81600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв