справа № 165/199/24
провадження №3/165/271/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2024 року м. Нововолинськ
Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ференс-Піжук О.Р., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Герасимчук Л.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів не працює,
за ч.1 ст.130 Кодексу про адміністративні правопорушення України,-
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №003263 від 08.01.2024 вказано, що 007.01.2024 о 23 год. 28 хв. ОСОБА_1 в м.Нововолинську, проспект Перемоги, буд. №22, керував транспортним засобом Мерседес Бенц д/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився,чим порушив вимоги п.2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутності та просив при вирішенні справи врахувати такі обставини. Зазначає, що 07.01.2024 приблизно о 23 год.30 хв. його було затримано працівниками поліції, оскільки поліцейські вважали, що він цього числа у нічний час по вулиці Перемоги в м. Нововолинську, керував транспортним засобом Мерседес Бенц д/з НОМЕР_1 . Наголошує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення а також при доставленні до медичного закладу на освідування на виявлення стану сп`яніння, стверджував, що будь-яким транспортним засобом не керував, а перебував на вулиці біля будинку №22 по проспекту Перемоги в м.Нововолинську, очікуючи автомобіль таксі. Також пояснив, що бачив, як неподалік припаркувався автомобіль марки Мерседес Бенц, і водій цього транспортного засобу вибіг з машини та побіг в напрямку будинку №22 по проспекту Перемоги. Після цього, працівники поліції, які прибули до місця, де знаходився він, ОСОБА_1 , і почали висловлювати до нього претензії, безпідставно вказуючи, що він є водієм транспортного засобу ОСОБА_2 . Зазначає, що неодноразово намагався пояснити працівникам поліції, що жодного відношення до автомобіля, який припаркувався неподалік від нього, немає. Зазначене підтверджує той факт, що при затриманні ОСОБА_1 , ані реєстраційних документів на цей автомобіль, ані ключів від цього автомобіля, у нього не виявлено, хоча працівники поліції проводили особистий огляд особи.
Вказує, що оскільки він не був водієм транспортного засобу, то підстав проводити його освідування на стан сп`яніння у працівників поліції, не було, а тому він не зобов`язаний був проходити огляд і вважає себе невинуватим. Оскільки жодного правопорушення не вчиняв, тому просить провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 , адвокат Герасимчук Л.Р. підтримала доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності на заперечення винуватості особи у порушенні вимог п.2.5. ПДР України, що виключає адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП. Просила закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності на заперечення факту керування транспортним засобом підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що приблизно два місяці тому, до нього зателефонував ОСОБА_4 та запропонував зустрітися. Під час зустрічі обговорювали події Різдва 2024 року в м.Нововолинську. Зазначив, що у будинку АДРЕСА_2 , проживає його знайома, до якої він приїздив ввечері в період з 23.00 до 24.00, 07.01.2024 за кермом автомобіля «Мерседес» сірого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 . Під ранок вийшов на вулицю покурити і зауважив, що в автомобілі працювала аварійна сигналізація, яку вимкнув. Також зазначив, що коли ввечері виходив з автомобіля і йшов до під`їзду, то бачив службовий автомобіль поліцейських з ввімкненими проблисковими маячками.
Заперечення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, які підтверджені поясненнями свідка ОСОБА_3 , не спростовані матеріалами справи, у яких відсутні докази керування ОСОБА_1 07.01.2024 о 23 год. 28 хв. транспортним засобом марки «Мерседес Бенц » д.н.з. НОМЕР_1 ,в тому числі відео файли, скопійовані на диск з нагрудної камери поліцейського, що є додатком до протоколу, не містять інформації про перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, зокрема керування транспортним засобом особою, стосовно якого 08.01.2024 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а лише містить послідовність вчинюваних поліцейськими процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до статті 31 Закону України № 580-VIII «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
ВС КАС у справі №216/5226/16-а в постанові від 18.07.2019 вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).
На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №003263 від 08.01.2024, до матеріалів справи органом поліції долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, однак на останньому не зафіксовано, що 07.01.2024 о 23 год. 28 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Мерседес Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м.Нововолинську по проспекту Перемоги, біля будинку №22.
Будь яких інших доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відтак виникнення у нього обов`язку, як у водія, виконати вимогу і пройти огляд у встановленому порядку на стан алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.
Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст.130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.
Відтак, через відсутність у справі доказів, які б спростовували заперечення ОСОБА_1 обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд позбавлений можливості їх перевірити на предмет належності і допустимості а тому твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності, які підтверджені поясненнями свідка, приймає до уваги при ухваленні рішення у справі.
Вищевикладене свідчить про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Слід наголосити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).
Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.
Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення.
Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.
Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки факт керування ним транспортним засобом не підтверджується належними та допустимими доказами і таких не здобуто в ході розгляду справи, а відтак у нього не виник обов`язок пройти у встановленому законодавством порядку огляд на стан сп`яніння, тому така відмова не є порушенням в розумінні п.2.5.ПДР України і виключає відповідальність ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст.247 ч.1, 284 КУпАП,-
Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП провадженням закрити.
Постанову можна оскаржити в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду з моменту її винесення відповідно до ст.294 КУпАП.
Суддя О.Р.Ференс-Піжук