Справа №939/3149/23 Головуючий в 1-й інстанції - Стасенко Г.В.
Провадження №33/824/2726/2024 Доповідач - Слива Ю.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Слива Ю.М., за участюзахисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шиєнкова Я.Є., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шиєнкова Я.Є., на постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 08 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності:

за ч.124 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців;

за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.36 КУпАП визначено основнестягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 10 грудня 2023 року об 11:10 год. на перехресті вулиць Щастя та Шевченка в с. Микуличі Бучанського району Київської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота; не чітка мова; хитка хода), при цьому не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив зіткнення з парканом, що призвело до пошкодження транспортного засобу з матеріальними збитками. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.12.1 та 2.5 Правил дорожнього руху України, які кваліфіковані за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову суду, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Шиєнков Я.Є., подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою, через неповне на не об`єктивне дослідження всіх обставин справи. Стверджує, що обидва протоколи щодо ОСОБА_1 складені з порушенням вимог законодавства та не можуть бути беззаперечними доказами для притягнення особи до відповідальності. Звертає увагу, що судом взагалі не досліджувався протокол складений за ст.124 КУпАП, оскільки в постанові навіть не згадано про наявність даного протоколу, що вказує на відсутність складу правопорушення за вказаною статтею. При цьому, протокол за ч.1 ст.130 КУпАП судом досліджено поверхнево, не звернуто увагу на відсутність об`єктивної сторони правопорушення, тобто на незрозумілість обвинувачення, а саме чи то керування у стані сп`яніння, чи то відмові від проходження огляду. В протоколі зазначено і те і інше, а отже вказує одночасно на дві об`єктивні сторони, що відповідно до вимог закону не може бути. Тому, просить постанову скасувати, а провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУПАП.

Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, пославшись на те, що скаргу він подає повторно після повернення апеляційним судом через неналежне оформлення повноважень адвоката, що у свою чергу не являється перешкодою для повторного подання апеляційної скарги з дотриманням вимог КУпАП. Таку причину пропуску строку просить визнати поважною.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шиєнкова Я.Є., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП апеляційнийсуд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Враховуючи доводи апелянта, про причини пропуску строку на оскарження постанови, апеляційний суд визнає їх поважними, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 08.02.2024 року підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст.ст.124, 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також ст.62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваного судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про порушення ОСОБА_1 п.п. 12.1, 2.5 ПДР України та доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя обґрунтував даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №486257 від 10.12.2023 року; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.12.2023 року, яка сталася за участі автомобіля марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , який зіткнувся з парканом та в якому був пошкоджений передній бампер; фотоматеріалами з яких вбачається, що автомобіль марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходиться на узбіччі, за межами проїзної частини, впритул до огорожі.

Винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколомпро адміністративне правопорушення серії ААД №018218 від 10.12.2023 року; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке видавалося з метою підтвердження результату огляду проведеного поліцейським, а саме у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, не стійка хода.

Окрім цього, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується відеозаписом з нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, з якого вбачається, що 10.12.2023 року, об 11:48 год., поліцейські прибули на місце події, де виявили автомобільмарки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , який своєю передньою частиною стоїть впритул до огорожі, поряд знаходиться ОСОБА_1 , який має зовнішні ознаки сильного алкогольного сп`яніння і визнав, що саме він керував вказаним автомобілем. Після того, як працівники поліції запропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Драгер» або в лікарні, ОСОБА_1 проходити такий огляд відмовився.

Також, з відеозапису вбачається, що автомобільмарки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , має пошкодження передньої частини, при цьому, ОСОБА_1 не оспорював, що саме він керував зазначеним автомобілем і просив поліцейських не складати на нього протокол.

Видно на відеозаписі й те, що ОСОБА_1 ледве тримається на ногах, і вже о 12:28 год. працівники поліції складають відносно водія ОСОБА_1 протоколи, о 13:08 год., поліцейські ознайомили водія зі складеними на нього протоколами за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП

Зі змісту вивчених судом протоколів, вбачається, що обидва протоколи складеного уповноваженою на те посадовою особою, підписані особою, яка їх склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та який будь-яких заперечень чи незгоди зі змістом протоколів не зазначив, незгоди з діями працівників поліції не вказав.

Вказаний відеозапис повністю спростовує доводи апелянта щодо недотримання працівниками поліції процедури проведення огляду особи на стан сп`яніння.

Згідно з положеннями ч.ч.2-6 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

На переконання апеляційного суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, а відповідно й відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Досліджені та перевірені обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року).

Отже, висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції порушили процедуру складання протоколу, а судом взагалі не досліджувалася об`єктивна сторона правопорушення, є необґрунтованими, а тому апеляційний суд не приймає їх до уваги, оскільки на наявному в матеріалах справи відеозаписі зафіксовані всі основні факти, які вказують на наявність порушення ОСОБА_1 п.12.1 та п.2.5 ПДР України, які в свою чергу свідчать про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП.

Ніяких переконливих доводів які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, а зазначені захисником доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не можуть слугувати підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, згідно ст.17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Бородянського районного суду Київської області від 08 лютого 2024 року, є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шиєнкова Я.Є., слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Шиєнкову Я.Є., строк на апеляційне оскарження постанови судді Бородянського районного суду Київської області від 08 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шиєнкова Я.Є., залишити без задоволення.

Постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 08 лютого 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.124 КУпАП з накладенням стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців та за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, із застосуванням ст.36 КУпАП та визначенням основного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива