Справа №: 486/1034/23 Провадження № 3/486/12/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Савіна О.І.,

при секретарі - Соболевської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Южноукраїнську Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 Вознесенського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

12.06.2023 о 17:02 год. в м.Южноукраїнськ, по вул.Європейській, ОСОБА_1 керувала автомобілем OPEL-VECTRA, державний номерний знак: НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (рідкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервонілі очі та обличчя), від продуття приладу Драгер 682 на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовилась, а також приїхати в медичний заклад для визначення стану алкогольного сп`яніння теж відмовилась.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 Правил дорожнього руху єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У судові засідання, а саме: 06.07.2023 року о 08:15 год., 22.08.2023 року о 08:50 год., 31.10.2023 року о 08:30 год., 04.12.2023 року 10:00 год, 25.01.2024 року о 08:30 год., 15.02.2024 року о 08:00 год., 02.04.2024 року о 09:20 год., 10.06.2024 року о 08:00 год., ОСОБА_1 не з`являлася, причину неявки суду не повідомила, про місце та час розгляду справи сповіщена вчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, надісланими її рекомендованим листом з повідомленням, окрім того ОСОБА_1 достеменно було відомо, що справа про адміністративне правопорушення відносно неї розглядатиметься в Южноукраїнському міському суді. Клопотань про відкладення справи від неї не надходило, тому суд вважає ОСОБА_1 належним чином повідомлена, що є підставою для розгляду справи у її відсутність, як передбачено ч.1 ст. 268 КУпАП.

Слід також зазначити, що у відповідності до статті 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» інформація про кожне судове засідання оприлюднюється на офіційному веб-порталі Судової влади України та ОСОБА_1 не була позбавлена об`єктивної можливості дізнатися про дату судового засідання, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

З метою дотримання строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначених ст.277 КУпАП, враховуючи, що судом були вчинені дії щодо виклику ОСОБА_1 у судове засідання, суд вважає за доцільне розглянути вказану справу у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, за наявними письмовими матеріалами справи.

Також, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Отже, передбачене ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07.07.1989 року).

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд має провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок проходження огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (далі - Порядок).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п.п. 6, 7 розділу 1 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тому, відмова водія від проходження огляду на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути зафіксована поліцейським за допомогою технічних засобів відеозапису.

Вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції доповнюють один одного і не протирічать один одному, працівниками поліції в даному випадку були дотримані вимоги зазначених нормативних актів.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. 251 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується також дослідженими письмовими матеріалами справи, зокрема: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №104849 від 12.06.2023 року, який, складений у відповідності до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, а тому, згідно положень статті 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.06.2023 року, у яких остання вказано, що вона відмовилася від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою «Драгер» на місці зупинки, а також проїхати до лікарні для здачі аналізів для визначення алкогольного сп`яніння, зі свої порушенням вона згодна, претензій до поліції не має, та зобов`язується не керувати автомобілем до повного витверезінням; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №122646 від 12.06.2023 року відносно ОСОБА_1 ; записами з нагрудної боді-камери поліцейських від 12.06.2023 року, з яких чітко вбачається, що ОСОБА_1 не погодилася на проведення тестування на місці зупинки, щодо виявлення в неї стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», та відмовилася проїхати до Южноукраїнської міської лікарні на проведення огляду на стан сп`яніння (а.с. 1, 2, 3, 4).

Таким чином, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки остання керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, які були виявлені працівниками поліції, та відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі без поважних причин, а також враховуючи її пояснення в матеріалах справи.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачений обов`язок, який підлягає беззаперечному виконанню, оскільки водій керуючи транспортним засобом, зобов`язана дотримуватися Правил дорожнього руху. Не виконавши вимоги п.2.5 ПДР ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, згідно положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, а саме вчинення правопорушення на транспорті, що за своєю природою носить досить високий рівень суспільної небезпеки, так як транспорт є підвищеним джерелом небезпеки, дані про ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. На думку суду таке адміністративне стягнення буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь держави витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 605,60 гривень.

А тому, керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначити її адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. У разі оскарження постанови, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.І. Савін