Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1906/24
Провадження № 3/945/1273/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.08.2024 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Павленко І.В., за участі секретаря судового засідання Кудимової Д.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.173-2 КУпАП:
12.08.2024 на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12.08.2024 були об`єднані в одне провадження, на підставі ст. 36 КУпАП та об`єднаній справі було присвоєно № 945/1906/24.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 339343 від 05.08.2024, громадянин ОСОБА_1 , 05.08.2024 року за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , умисно, з перевагою сили вчинив сварку відносно своєї співмешканки гр. ОСОБА_2 , під час якої словесно ображав, принижував, погрожував фізичною розправою, чим навмисно спричинив емоційну невпевненість та тим самим завдав шкоди психічному здоров`ю, таким чином спричинив домашнє насильство психологічного характеру.
Оскільки ОСОБА_1 раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, автором протоколу констатується вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 173-2 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 339300 від 07.08.2024, громадянин ОСОБА_1 , 07.08.2024 року о 01:48 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у дворі будинку за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: висловлювався грубою нецензурною лайкою, смикав за одяг, штовхав та погрожував фізичною розправою своїй співмешканці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю. ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності протягом року, а саме постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21.03.2024 його визнано винним та накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду телефонограмою. Однак ОСОБА_1 повідомив, що з протоколом згоден, свою вину визнає, проти розгляду справи без його участі не заперечує.
Крім того, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 в якій він просить розглядати справу без його участі, з протоколом ВАД 339300 згоден.
Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Зважаючи на викладені обставини та те, що ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи, з урахуванням строків розгляду даної категорії справ, суд відповідно до вимог ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтею 1 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
За частиною 2 ст. 173-2 кваліфікуються ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Під психологічним насильством, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону, слід розуміти форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Під фізичним насильством, відповідно до відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону, слід розуміти форму домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 339343 від 05.08.2024; рапорті від 05.08.2024; заяві та письмових поясненнях ОСОБА_2 від 05.08.2024; поясненнях ОСОБА_1 від 05.08.2024, в яких він визнає, що в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку, в ході якої ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою ОСОБА_2 ; терміновому заборонному приписі стосовно кривдника від 05.08.2024; постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21.03.2024 № 945/274/24; протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 339300 від 07.08.2024; рапорті від 07.08.2024; заяві та письмових поясненнях ОСОБА_2 від 07.08.2024; поясненнях ОСОБА_1 від 07.08.2024, в яких він визнає, що в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку, в ході якої ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою ОСОБА_2 , смикав її за халат, внаслідок чого вона впала; терміновому заборонному приписі стосовно кривдника від 07.08.2024.
При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення та додатках до них, суду не скеровував.
З урахуванням фактичних обставин справи суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру (погрози) внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій.
При обранні виду і розміру адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника та ступінь її вини. Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. 221, ст. 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 339343 від 05.08.2024) та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн 00 коп.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 339300 від 07.08.2024) та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 грн 00 коп.
На підставі частини 2 статті 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , остаточне стягнення - штраф у розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. в дохід держави.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно з положеннями статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя І.В. Павленко