Справа № 734/1258/24 Головуючий у 1 інстанції Іванюк Т. І.
Провадження № 33/4823/627/24
Категорія - ч. 5 ст.126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Слєпченка С.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 червня 2024 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

Місцевим судом установлено, що 23.03.2024 о 13:36 год в смт. Десна по вул. Рибалко, 5 Чернігівського району Чернігівської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Ford Fiesta", д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами на 1 рік постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2023 року, при цьому, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП постановою серії ЕНА №163226 від 10.03.2023, вчинивши адміністративне правопорушення дане правопорушення повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 а), за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст.126 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду про притягнення ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП скасувати та закрити провадження справі. Вказує на безпідставну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .. Зазначає, що з відеозапису неможливо установити хто саме перебував за кермом автомобіля, а тому всі вимоги поліцейського водій не був зобов`язаний виконувати. Звертає увагу, що ОСОБА_1 проходить військову службу в зоні бойових дій від початку повномасштабного наступу, тому для виконання покладених на нього службових завдань він постійно користується транспортним засобом, а позбавлення його права керування унеможливить виконувати службові завдання. Просить врахувати визнання вини правопорушника, наявність пом`якшуючих відповідальність обставин, а саме проходження військової служби,, відсутність обтяжуючих обставин, та ненастання тяжких наслідків для державних чи громадських інтересів. Зазначає, що ОСОБА_1 не вважав, що його позбавлено права керування, оскільки в додатку "Дія" посвідчення водія було активне. Зазначає, що підзахисний, будучи військовослужбовцем, керував транспортним засобом на виконання вказівки командира під час виконання бойового завдання, а тому захист уважає, що підзахисний діяв у стані крайньої необхідності. Зауважує, що поліцейськими не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, чим порушено право на захист. На думку захисту, призначене стягнення явно несправедливим, а тому вважає слід застосувати аналогію права, адже Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання.

ОСОБА_1 та його захисник у засідання апеляційного суду не з`явилися, судом були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи. яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ст. 283 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, окрім усього, опис обставин, встановлених під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Пунктом 2.1 а) Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за це правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 671471 від 23.03.2024 ОСОБА_1 власноруч його підписав (а.с. 3).

Згідно копії розписки ОСОБА_1 від 23.03.2024, останній зобов`язався транспортним засобом не керувати (а.с. 5).

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1632826 від 10.03.2024, якою ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 20 400 гривень. Цією постановою установлено, що ОСОБА_1 10.03.2024 о 21 год. 31 хв. в смт. Козелець по вул. Соборності, 7, керував автомобілем марки "Ford Fiesta", д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом 12.05.2023 Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, чим порушив п.2.1 а) ПДР (а.с.7).

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, як було зупинено автомобіль "Ford Fiesta", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Поліцейський повідомляє про причину зупинки, а саме у автомобілі пошкоджене скло заднього стоп-сигналу. Під час спілкування з водієм поліцейський повідомляє, що вбачає у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу "Драгер" чи у лікаря-нарколога, на що водій відповів, що "не вживав від того, як забрали права". Водій погоджується на продуття приладу "Драгер" на місці, поліцейський здійснює контрольний забір повітря, роз`яснює правила продуття приладу, наголошує на допустимій нормі у 0,2 %0, водій здійснює продуття, результат становив 0,42%0. В подальшому водій не заперечував факт вживання алкоголю напередодні ввечері та погодився з результатом, також зазначав, що "знаю, що права недійсні, бо штраф вже заплатив" Поліцейський повідомляє про складання протоколу стосовно нього за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Поліцейський ознайомлює водія із змістом протоколу, з яким він погодився та власноруч підписав. Водія відсторонено від керування автомобілем. Будь-яких зауважень водій не виказував.

Вказівка апелянта на безпідставну зупинку транспортного засобу, а також те, що з відеозапису неможливо установити хто саме перебував за кермом автомобіля, не заслуговують на увагу та в повному обсязі спростовуються відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, якому місцевим судом надано належної правової оцінки. Крім того, як вбачається з відеозапису, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 23 березня 2024 року ОСОБА_1 визнав свою вину, був ознайомлений із змістом протоколу та власноруч його підписав.

Твердження захисту про те, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, керував транспортним засобом на виконання вказівки командира під час виконання бойового завдання, а тому підзахисний діяв у стані крайньої необхідності не заслуговує на увагу, оскільки таке було предметом розгляду суду першої інстанції, з чим погоджується і апеляційний суд, адже ОСОБА_1 на місці події не повідомляв на той час, що діяв у стані крайньої необхідності чи поспішав на виконання невідкладного службового завдання, поводив себе спокійно та розумів ситуацію, в якій опинився.

Що стосується тверджень у скарзі щодо не роз`яснення водію прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, на думку апеляційного суду, хоча і є слушними, проте захистом не наведено, якими правами ОСОБА_1 через свою необізнаність не мав змоги скористатися під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, крім того, водій на місці події визнав свою провину, в повній мірі розумів ситуацію, був ознайомлений із змістом протоколу та підписав його без будь-яких зауважень.

Надавши належну оцінку наявним у матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, місцевий суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 повторно притягається до адміністративної відповідальності протягом поточного року за ст. 126 КУпАП, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою при керуванні транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.

За таких обставин, суд першої інстанції, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, в повному обсязі врахував вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП, які встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів установив.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, в межах санкції та строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Частина 5 ст. 126 КУпАП є спеціальною нормою, яка передбачає відповідальність особи, яка не має права керування транспортним засобом, однак, здійснює таке керування повторно протягом року. При цьому санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП установлює обов`язкове додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від 5 до 7 років.

Зважаючи на вищевикладене, особа, яка не має права на керування транспортними засобами, однак, повторно протягом року вчинила правопорушення у виді такого керування, є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і до такої особи в обов`язковому порядку застосовується накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, тому доводи захисту щодо несправедливого стягнення є некоректними.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника Слєпченка С.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай