Справа №403/349/24 провадження № 3/403/231/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , згідно

відомостей, зазначених в протоколі,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце

проживання та реєстрації:

АДРЕСА_1 , громадянина України (паспорт серія

НОМЕР_1 , виданий Устинівським РВ

УМВС 15 квітня 2005 року), місце роботи (навчання) - тимчасово не працюючий

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №915921, складеного 16 липня 2024 року поліцейським з СРПП ВП №1 (м.Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській обл. (скорочення, як вони викладені в протоколі) рядовим поліції ОСОБА_2 з доданими до нього матеріалами, 16 липня 2024 року о 14 год. 40 хв. гр-н ОСОБА_1 , який раніше притягався 26.02.2024 до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, будучи в алкогольному спянінні, вчинив домашнє насильство до своєї матері ОСОБА_3 , ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання по розгляду справи гр-н ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом в порядку, передбаченому законом (а.с.15, 16). Будь-яких заяв та клопотань в порядку ст.268 КУпАП гр-н ОСОБА_1 суду не подав.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (п.41 рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, заява №3236/03) сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з урахуванням того, що гр-н ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаним про розгляд Устинівським районним судом Кіровоградської області стосовно нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, не вжив жодних заходів для прибуття до суду та (або) подання письмових заяв (клопотань) з приводу складеного стосовно нього протоколу, суд відповідно до положень ст.268 КУпАП, яка не містить імперативної вимоги щодо здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходить до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності гр-на ОСОБА_1 , що відповідатиме виконанню завдань, визначених ст.1 КУпАП.

При вирішенні питання щодо наявності в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При зясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обовязок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За змістом диспозиції ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень передбачених частиною першою цієї статті.

Ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Належних та достовірних доказів (зокрема, копії постанови суду, яка набрала законної сили) на підтвердження притягнення 26 лютого 2024 року гр-на ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП рядовим поліції ОСОБА_2 як особою, уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення, суду надано не було. Обєктивних причин неможливості подання такого доказу матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до положень п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п.17 ч.1 ст.1 Закону).

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону).

Як вбачається із суті адміністративного правопорушення, викладеній в протоколі серії ВАВ №915921 від 16 липня 2024 року, гр-н ОСОБА_1 вчинив стосовно гр-нки ОСОБА_3 домашнє насильство за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень.

Відомостей про те, які саме дії гр-на ОСОБА_1 були кваліфіковані рядовим поліції ОСОБА_2 як насильство за ознакою статі та як фізичне, психологічне насильство, протокол серії ВАВ №915921 не містить; відомості про спричинення внаслідок таких дій гр-на ОСОБА_1 шкоди фізичному та (або) психічному здоров`ю гр-нки ОСОБА_3 або можливості її заподіяння в протоколі також відсутні.

Отже, суть адміністративного правопорушення, викладена в протоколі серії ВАВ №915921 від 16 липня 2024 року, є фактично нічим іншим, як дублюванням загального змісту диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП без встановлення поліцейським ОСОБА_2 обов`язкових ознак об`єктивної сторони даного складу правопорушення у виді конкретних дій гр-на ОСОБА_1 та їх протиправного наслідку: завданої шкоди психічному та (або) фізичному здоров`ю потерпілої або можливості її заподіяння.

З наявного в матеріалах справи протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (та іншу подію) від 16 липня 2024 року не вбачається тверджень гр-нки ОСОБА_3 з приводу нанесення їй гр-ном ОСОБА_1 ляпасів, стусанів, штовхання, щипання, шмагання, кусання, заподіяння тілесних ушкоджень тощо (ознаки, характерні для фізичного насильства) чи виникнення в неї внаслідок дій гр-на ОСОБА_1 побоювань за свою безпеку чи спричинення їй емоційної невпевненості (обов`язковий наслідок у разі заподіяння особі психологічного насильства).

Будь-яких інших, передбачених ст.251 КУпАП доказів на підтвердження наявності в діях гр-на ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, до протоколу серії ВАВ №915921 додано не було, про їх наявність у самому протоколі також не зазначено.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації» від 20 вересня 2016 року (заява №926/08) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява №25).

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

З огляду на викладене, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містить встановлених рядовим поліції ОСОБА_2 конкретних дій гр-на ОСОБА_1 , які б містили ознаки насильства за ознакою статі, домашнього насильства, тобто діяння (дії або бездіяльності) фізичного, психологічного насильства, що вчиняються в сімї, тобто ознак обєктивної сторони даного складу правопорушення, а також відсутність доказів на підтвердження накладення раніше протягом року на гр-на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення ним домашнього насильства, передбаченого ч.1 ст.173 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, оскільки саме лише дублювання поліцейським загального змісту диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП не покладає на суд обовязку самостійно встановлювати наявність дій чи бездіяльності особи, які можуть свідчити про вчинення нею тієї чи іншої форми домашнього насильства в розумінні вимог ч.1 ст.173-2 КУпАП та п.п.14, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», виходячи із суті адміністративного правопорушення, викладеної в протоколі.

Відповідно до положень п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за наявності таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, стосовно гр-на ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, ч.ч.1, 2 ст.173-2, ст.ст.245, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або направити особі, щодо якої її винесено.

Суддя С.Ю.Атаманова