Справа № 3/714/479/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2024 р. м. Герца

Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Козловська Л.Д. розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли з відділення поліції № 4 (м.Герца) РУП ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Мешканки

АДРЕСА_1 , не працюючої

за ст.173-2 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 355437 від 09.07.2024 року, складеного поліцейським ВП № 4 ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області Слєпцовим І.О., ОСОБА_1 , 09.07.2024 року, біля 17.20 год., вчинила конфлікт в ході якої погрожувала фізичною розправою, виражалась нецензурною лайкою відносно своєї матері ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство психологічного насильства.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала. Зазначила, що будинок в якому проживають вона, її діти та її матір належить на праві власності їй. Але мати постійно провокує її на сімейні конфлікти. У неї є двоє малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом дитинства та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ніякої шкоди вона не наносила потерпілій.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази у справі, вважає, що в її діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП з таких підстав.

Як вбачається із письмових показів доданий до матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 проживає із своєю матір`ю в будинку який належить їй на праві приватної власності. В той день вона не вчиняла домашнього конфлікту із потерпіло. Остання заважає їй проживати та постійно втручається в її приватне життя, а саме лізе до її речей, що їй не подобається та вона свариться з останньою.

Як вбачається із письмових показів потерпілої ОСОБА_2 , що в той день вона поралася по господарству. Прийшла її донька та почала кричати на неї нецензурною лайкою, погрожуючи фізичною розправою.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 ч.1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Суб`єктом правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім`ї.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

А відповідно до п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП поліцейський надав: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 355437 від 09.07.2024 року, рапорт про вчинення домашнього насильства, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.07.2024 року, письмові пояснення правопорушниці та її матері ОСОБА_2 від 09.07.2024 року та довідку, що правопорушник ОСОБА_1 з 09.07.2023 року по 09.07.2024 року до адміністративної відповідальності не притягувалася. Також надав копію термінового заборонного припису стосовно кривдника від 09.06.2024 року.

З дослідженого у судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 355437 від 09.07.2024 року судом установлено, що ОСОБА_1 інкримінується, що вчинила конфлікт в ході якої погрожувала фізичною розправою, виражалась нецензурною лайкою відносно своєї матері ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство психологічного насильства. Згідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП настає адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Однак поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не зібрано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів того, що під час конфлікту ОСОБА_1 спричинила своїй матері ОСОБА_2 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак, завдала шкоди її психічному здоров`ю, і що це спричинило наслідки, передбачені п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 встановлено, що будь-яких дій психологічного насильства до своєї матері ОСОБА_2 не застосовувала, остання сама провокувала її на сварку.

Підстав сумніватись у правдивості пояснень ОСОБА_1 у суду немає.

Крім письмових пояснень ОСОБА_2 , яка є заінтересованою особою, належних, достатніх та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 (показів незаінтересованих свідків, відеоматеріалів) матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Враховуючи наведене суд не вбачає в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по справі, суд дійшов висновку, що провадження по справі стосовно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 221, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 по ч.1 ст.173-2 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Козловська Л.Д.