КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 33/824/3866/2024 Категорія: ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП
ЄУН:376/1164/24 Суддя у І інстанції: Коваленко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.

за участю:

особи, стосовно якої складені

протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сквирського районного суду Київської області від 24 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 13 квітня 2024 року о 12.59 год., керуючи транспортним засобом автомобілем «VW-PASSAT» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на а/д 0-102408 в с. Шамраївка, вул. Медична, Білоцерківського району Київської області не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме дерево. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Він же, 13 квітня 2024 року о 12.59 год., був причетний до ДТП з транспортним засобом - автомобілем «VW-PASSAT»державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить STROPUS-ARNOLDAS та залишив місце ДТП, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Він же, 13 квітня 2024 року о 12.59 год. на а/д 0-102408 в с. Шамраївка, вул. Медична, Білоцерківського району Київської області керував транспортним засобом автомобілем «VW-PASSAT» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саменевиразна вимова, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законодавством із застосуванням спеціального приладу Alkotest Drager 6810, тест якого показав 2.82 проміле алкоголю, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, 11 липня 2024 року безпосередньо до суду першої інстанції ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій останній просить постанову Сквирського районного суду Київської області від 24 травня 2024 року щодо нього скасувати, провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Одночасно, ОСОБА_1 у змісті апеляційної скарги заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що про наявність оскаржуваного судового рішення він дізнався через отриману засобами поштового зв`язку 5 липня 2024 року постанови Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 2 липня 2024 року ВП № 75421834 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання постанови Сквирського районного суду Київської області від 24 травня 2024 року у справі № 376/1164/24.

З повним текстом оскаржуваної постанови ознайомився 10 липня 2024 року під час ознайомлення з матеріалами справи у приміщенні суду і того ж дня отримав копію постанови.

Апелянт зазначає, що постанова Сквирського районного суду Київської області від 24 травня 2024 року відповідно до даних ЄДРСР надіслана для оприлюднення 13 червня 2024 року, зареєстрована 13 червня 2024 року, надання загального доступу забезпечено 14 червня 2024 року, і законної сили набрала 4 червня 2024 року. Однак, на даний час він є діючим військовослужбовцем Збройних Сил України, мобілізований, має статус учасника бойових дій.

Окремо звертає увагу, що рекомендоване повідомлення про дату та час розгляду справи йому вручено не було, повернулось на адресу місцевого суду з причиною повернення - «відсутність адресата за вказаною адресою», оскільки поштова адреса вказана місцевим судом як: АДРЕСА_1 , у той час як правильна його адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Апелянт зазначає, що за таких обставин він не міг знати про дату та час судового засідання, а в матеріалах справи відсутні докази про отримання ним оскаржуваної постанови.

За викладеним апеляційна скарга була подана з порушенням строку в найкоротший термін після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження (5 липня 2024 року) та ознайомлення з матеріалами справи 10 липня 2024 року.

Що стосується доводів на обґрунтування апеляційних вимог, то ОСОБА_1 , з посиланням на положення ст.ст. 1, 7, 245, 251, 252, 280 КУпАП, судову практику Європейського суду з прав людини, ст. 62 Конституції України, положення Правил дорожнього руху, вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, прийнята без належного з`ясування всіх обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим судове рішення підлягає скасуванню.

На обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що 13 квітня 2024 року він був у звільненні, вирішив зі своїм приятелем приїхати з міста Білої Церкви Київської області в с. Шамраївка Білоцерківського району Київської області, порибалити та морально відпочити на березі річки, оскільки дома в місті Білій Церкві побутові проблеми з жінкою. За кермом автомобіля «VW-PASSAT» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 перебував його приятель - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вони приїхали у вказане село по вул. Медична, поставили автомобіль на території старого медичного корпусу, вийшли з вказаного автомобіля та почали збирати речі для походу на річку. За ними ніхто не їхав, не гнався, тим більше з проблисковими маячками. Через деякий час приїхали працівники патрульної поліції та почали ходити по території старого медичного корпусу і згодом підійшли до них На вимогу поліцейського він пояснив, що даний автомобіль належить йому на праві користування, яке ще в процесі переоформлення. Надалі працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального приладу Alkotest Drager 6810, він надав згоду, оскільки був в стані збудженості після сварки зі своєю дружиною в м. Білій Церкві та був вже думками на березі річки з вудочкою у руках. Даючи згоду, точно знав, що в цей день не виконував функцію водія і не керував транспортним засобом, а передав керування транспортного засобу своєму приятелю ОСОБА_2 .

Звертає увагу, що матеріали адміністративної справи не містять ніяких доказів, на яких би зафіксовано факт керування саме ним транспортним засобом «VW-PASSAT» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Також, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, також спростовується той факт, що він був за кермом вказаного транспортного засобу під час керування.

За викладеним, апелянт заперечує факт вчинення правопорушення, оскільки за кермом транспортного засобу не перебував, транспортний засіб не рухався та працівники поліції його не зупиняли, а відтак необхідності проходження огляду на стан сп`яніння він не вбачав.

Вважає, що при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції вимоги закону дотримані не були, і висновок суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є неправильним, оскільки він не відповідає обставинам справи та наявним у матеріалах провадження доказам.

Вислухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 24 травня 2024 року та подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання, слід дійти до такого висновку.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 зазначив, що рекомендоване повідомлення про дату та час розгляду справи йому вручено не було, повернулось на адресу місцевого суду з причиною повернення - «відсутність адресата за вказаною адресою», оскільки поштова адреса вказана місцевим судом як: АДРЕСА_1 , у той час як правильна його адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , а тому він не знав про дату та час судового засідання. Працівником поліції невірно була вказана вулиця його мешкання у протоколі про адміністративне правопорушення. Про наявність постанови дізнався, коли прийшло повідомлення про заблокування картки у зв`язку зі стягненням штрафу. Він, з`ясувавши, що це за штраф, тоді дізнався про наявність оскаржуваної постанови. Зі змістом постанови ознайомився у місцевому суді 10 липня 2024 року, а 11 липня 2024 року подав апеляційну скаргу.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то ОСОБА_1 підтримав їх у повному обсязі, зазначивши, що протокол про адміністративне правопорушення складений був не за місцем, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а за місцем розташування його військової частини ( АДРЕСА_1 ), у роті. Старший капітан склав та оформив документи//протоколи, сказав, що йому написати, повідомивши, що все буде для нього добре та не буде мати негативних результатів. У ОСОБА_2 , який був з ним, ніхто пояснень не відбирав і вже не відбере, оскільки ОСОБА_2 загинув.

Перевіркою матеріалів встановлено, що у провадженні місцевого суду перебували матеріали у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судові повістки про час та дату призначених судових засідань, що направлялись ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , повернулись на адресу місцевого суду з поміткою: «За закінченням терміну зберігання» (неповна адреса) (ас. 7, 8, 9).

24 травня 2024 року відбувся розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , за результатами якого у цей день винесена оскаржувана постанова (ас. 10-12).

5 червня 2024 року супровідним листом оскаржувана постанова суду від 24 травня 2024 року для відома скерована ОСОБА_1 за тією ж адресою, що і направлялись судові повідомлення, та на адресу Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області - для виконання (ас.13, 14).

10 червня 2024 року супровідним листом постанова Сквирського районного суду Київської області від 24 травня 2024 року, як така, що набрала законної сили, направлена до Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання в частині стягнення штрафу та судового збору (ас. 15).

10 липня 2024 року ОСОБА_1 до Сквирського районного суду Київської області подано клопотання про ознайомлення та зняття копій з матеріалів справи, і у цей же день ОСОБА_1 ознайомився з постановою, що власноручно засвідчив підписом (ас. 18-19).

11 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою (ас. 20-43).

З огляду на викладене, при неналежному повідомленні ОСОБА_1 судом першої інстанції про призначені судові засідання, оскільки останній мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , як вказувалось у протоколі про адміністративне правопорушення та судових повістках, а також скеровувалась оскаржувана постанова, при ознайомленні ОСОБА_1 з судовим рішенням щодо нього 10 липня 2024 року і подання ним апеляційної скарги 11 липня 2024 року, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на апеляційне оскарження судового рішення, слід дійти висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду та поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Сквирського районного суду Київської області від 24 травня 2024 року, який пропущений з поважних причин.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не у повному обсязі.

Матеріалами справи встановлено, що стосовно ОСОБА_1 13 квітня 2024 року складені три протоколи про адміністративні правопорушення, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 018735 від 13 квітня 2024 року, складений інспектором СРПП відділу поліції № 1 Білоцерківського РУП старшим лейтенантом поліції Гребенюком О.О., за змістом якого у цей день о 12.59 год. ОСОБА_1 на а/д 0-102408, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN-PASSAT» державний номерний знак НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме дерево, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1, 2.3 (б) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (ас. 2, провадження за ЄУН 376/1164/24);

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 332426 від 13 квітня 2024 року, складений цим же інспектором ОСОБА_5 , за змістом якого у цей день о 12.59 год. на а/д 0-102408 водій автомобіля «VOLKSWAGEN-PASSAT» державний номерний знак НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на перешкоду «дерево», після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП (ас. 2, провадження за ЄУН № 376/1165/24);

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 332427 від 13 квітня 2024 року, складений інспектором СРПП відділу поліції № 1 Білоцерківського РУП лейтенантом поліції Наточним В.С., за змістом якого у цей день о 12.59 год. на а/д 0-102408між с. Дулицьке та с. Шамраївка водій ОСОБА_1 керував вищевказаним транспортним засобом («VOLKSWAGEN-PASSAT» державний номерний знак НОМЕР_1 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, порушення координації рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку з застосуванням спеціального технічного приладу «ALKOTEST 6810». Результат - 2,82 проміле, тест № 5926. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водію. ОСОБА_1 порушені вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 2, провадження за ЄУН 376/1166/24).

19 квітня 2024 року означені протоколи про адміністративні правопорушення за ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 надійшли до Сквирського районного суду Київської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у провадженні (ЄУН 376/1164/24) визначений суддя Коваленко О.М.

Судові справи за ЄУН 376/1165/24, 376/1166/24 відповідно до протоколів судової справи раніше визначеному складу суду передані цьому ж судді ОСОБА_6 з підстав передачі - «адміністративні правопорушення щодо однієї і тієї ж особи».

За результатами судового розгляду матеріалів справ за протоколами про адміністративні правопорушення за ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 24 травня 2024 року суддею Сквирського районного суду Київської області постановлено рішення, яким:

- об`єднані в одне провадження справи № 3/376/500/2024, № 3/376/499/2024 та № 3/376/498/2024 про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 статтею 124, статтею 122-4 КУпАП, з присвоєнням об`єднаній справі № 376/1164/24, провадження № 3/376/498/2024;

- ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Отже, як вбачається зі змісту постанови суду від 24 травня 2024 року, у мотивувальній її частині суддя, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених: ч.1 ст. 130 КУпАП - порушенняп. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, ст. 124 КУпАП - у порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та ст.122-4 КУпАП - у порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишенні водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, у резолютивній частині оскаржуваної постанови суддя визнав ОСОБА_1 винуватим лише у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням відповідного стягнення.

Разом з тим, рішення в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП чи закриття провадження у цій частині не прийняв, що свідчить про неправильне застосування суддею першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та позбавляє можливості суд апеляційної інстанції, з урахуванням вимог ст. 294 КУпАП, прийняте своє рішення.

Окрім того, загальні правила накладення стягнень за адміністративні правопорушення, які конкретизують і поглиблюють конституційні принципи законності, гуманізму, індивідуалізації адміністративної відповідальності, закріплено в Главі 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах, встановлених нормативним актом, який передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність (ст. 33 КУпАП).

Згідно положень частини першої статті 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень (ч. 2 ст. 36 КУпАП).

Даних вимог закону судом першої інстанції дотримано не було, що призвело до постановлення у справі незаконного рішення, у зв`язку з чим постанова суду підлягає до скасування, а матеріали справи направленню на новий судовий розгляд, під час якого, окрім іншого, підлягають перевірці і доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 .

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Сквирського районного суду Київської області від 24 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Сквирського районного суду Київської області від 24 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції об`єднаного провадження № 3/376/498/2024 (ЄУН 376/1164/24) щодо ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва