Справа № 357/9839/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Оксана Вознюк розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону №2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізична особа підприємець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 12.07.2024 надійшли адміністративні матеріали за ч. 3 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статями 126 КУпАП розглядаються у п`ятнадцятиденний строк.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Громадянин ОСОБА_1 з`явився до суду. В судовому засіданні встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та роз`яснено права та обов`язки.

Дослідивши адміністративний матеріал, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя встановила наступне.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 126 КупАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Частиною 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух»).

Положеннями абз. 1 частини 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Аналогічно підпунктом «а» п. 2.й Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення, 03.07.2024 року о 09 годині 11 хвилин, в м. Узин по вул. Ярослава Мудрого, 118, водій ОСОБА_1 , керував ТЗ CHERY д.н.з. НОМЕР_2 відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою відділу ДВС у м. Луцьк західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.07.2023 року ВП №70346295, чим порушив вимогу ч. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух». (протокол серії ААД №563236 від 03.07.2024).

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 не визнав вину і подав клопотання про закриття адміністративного провадження у зв`язку із відсутністю складу правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, основними видами діяльності якого є надання послуг таксі, а також пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення, надання послуг перевезення речей (переїзду), на підтвердження чого надав Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Також ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується з рішенням державного виконавця щодо позбавлення його права керування, оскільки вважає таке рішення безпідставним. Водночас зауважує, що до зупинки працівниками поліції 03.07.2024 йому було невідомо про існування відповідної постанови державного виконавця.

Розглянувши вказане клопотання суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляється до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного ч. 5 ст. 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Частина 10 ст. 71Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що тимчасові обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано, зокрема у разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Отже, суд перевіряючи наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, зобов`язаний перевірити: наявність постанови державного виконавця про обмеження його у праві керування ним транспортними засобами; факт обізнаності такої особи про наявність відносно нього постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами; наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень.

В матеріалах справи міститься постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 11.07.2023 року винесена заступником начальника Відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Грущук М.В. Гр.

ОСОБА_1 зазначає, що не був попереджений державним виконавцем Грущук М.В. про встановлення обмеження на управління транспортним засобом. Водночас до свого клопотання ОСОБА_1 долучає копії квитанцій про сплату частин заборгованості від 26.02.2024 та 02.08.2024 на рахунок Міністерства юстиції відділ ДВС м. Луцьк, де Платником є ОСОБА_2 , а призначення платежу «сплата аліментів за ВП 161/14888/21 за ОСОБА_1 за Діану».

Вказане свідчить, що громадянин ОСОБА_1 не міг не знати про відкрите щодо нього виконавче провадження станом на дату скоєння правопорушення 03.07.2024, оскільки здійснював перекази у цьому ж виконавчому провадженні як мінімум 2 рази згідно долучених квитанцій.

Крім того, з дослідженого відео з бодікамер поліцейських № 476140, 477967, які додані до матеріалів справи, вбачається, що повідомлення працівника поліції про наявність щодо ОСОБА_1 встановленого тимчасового обмеження к праві керування транспортними засобами не викликало жодного подиву. Натомість він почав розповідати поліцейським про наявність неузгодженого боргу між ним та його колишньою дружиною щодо сплати аліментів, та наявності відповідних судових проваджень з цього приводу. Отже ОСОБА_1 достеменно знав щодо якої заборгованості відносно нього винесена постанова про встановлення обмеження.

Також громадянин ОСОБА_1 зазначає, що не знав про розмір заборгованості по аліментах, оскільки вона не була доведена до його відома та не згідний із названою під час зупинки авто сумою заборгованості, яка вказана в постанові.

Одна суддя при розгляді провадження про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може розглядати питання про законність винесення постанови державного виконавця та оцінювати розмір суми щодо заборгованості по сплаті аліментів, оскільки це виходить за межі судового розгляду у цьому провадженні.

Факт наявного відкритого виконавчого провадження №70346295 на підставі виконавчого листа №161/14888/21 виданого 10.11.2022, в рамках якого винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, підтверджено документально.

Також у своєму клопотанні громадянин ОСОБА_1 зазначає, що зареєстрований як фізична особа-підприємець. Серед видів економічної діяльності зазначений 49.32 «Надання послуг таксі», як основний вид діяльності. Відповідно до ч. 10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано у разі якщо це позбавляє водія джерела засобів для існування.

Однак у судовому засіданні на запитання судді з якого саме часу ОСОБА_1 займається вказаною підприємницькою діяльністю, на якій системі оподаткування перебуває, в якому розмірі отримує дохід та в якому розмірі сплачує відповідні податки, надати відповіді не зміг. На пропозицію судді надати відповідні податкові звітності та квитанції про сплату податків, які б підтверджували, що ОСОБА_1 дійсно здійснює вказану діяльність та це є його основним джерелом засобів для існування, повідомив, що скоріш за все не зможе надати такі документи. Вказане, а також той факт, що надана ОСОБА_1 Виписка з ЄДРЮОФОПГФ датована 23.07.2024 формує у судді внутрішнє переконання, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності змінив свій основний вид підприємницької діяльності після того, як дізналась, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього надійшов до суду.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши адміністративні матеріали, оглянувши відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які додані до матеріалів справи, суддя дійшла висновку, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Відтак дослідженими доказами підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

При призначенні покарання суд зауважує, що санкція ч. 3 ст. 126 КУпАП є безальтернативною та передбачає позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, безальтернативність санкції суддя вважає, що стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці, відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 23, 126, 221, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строком на три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяОксана ВОЗНЮК