ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1891/24 Справа № 214/7570/23 Суддя у 1-й інстанції - Ковтун Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., вирішуючи питання про прийняття до розгляду апеляційної скарги особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2024 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Адвокат Верхуші Я.Ю., який діє в інтересах особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскаржив зазначену постанову до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.03.2023 року вказану апеляційну скаргу захисника Верхуші Ярослава Олександровича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2024р., щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишено без задоволення, а постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишено без змін.

Не дивлячись на остаточне прийняте по справі рішення Дніпровським апеляційним судом, ОСОБА_1 , згідно конверту 03.07.2024 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що його апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, у зв`язку з відсутністю законних підстав для повторного апеляційного розгляду, виходячи з наступного.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення регламентована положеннями глави 24 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а згідно ч. 2 цієї норми Закону постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 294 КУпАП «стосовно оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення» відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 2-рп/2015 (v002p710-15) від 31.03.2015 - в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене ч.1 ст. 284 цього Кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у ст.24-1 цього Кодексу, про закриття справи.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене, нормами КУпАП не передбачена можливість повторного оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що у справі про адміністративне правопорушення 214/7570/23 щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, було прийнято остаточне рішення апеляційним судом і повторний перегляд постанови суду першої інстанції апеляційним судом нормами КУпАП не допускається, апеляційна скарга, на одне і теж рішення суду першої інстанції, підлягає поверненню особі, яка її подала, а матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягають поверненню до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Щодо доводів апелянта про не отримання ним копії оскаржуваної постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2024 року стосовно нього, а саме ОСОБА_1 та те, що його захисник не ставив його до відома про стан розгляду справи та постановлення рішення по справі судом першої інстанції, є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 було достеменно відомо про складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та про його направлення для розгляду до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

Також ОСОБА_1 у суді першої та апеляційної інстанції скористався правової допомогою адвоката Верхуши Я.О.

Апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 та його захисник Верхуши Я.О. можуть вільно пересуватися та реалізовувати своє право.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності під час розгляду провадження судом не може автоматично вважатися порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому вказані вище доводи апелянта безпідставні.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не відноситься до переліку, визначених ст. 268 КУпАП правопорушень, при розгляді яких присутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Безпідставне умисне затягування справи порушує завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КУпАП).

Так, згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, своєю поведінкою та діями сприяти як найшвидшому судовому розгляду, чого в діях апелянта не вбачається.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляд справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

На підставі викладеного апеляційний суд розцінює вказані доводи апелянта як зловживання своїми правами та намагання уникнути від відповідальності за вчинене.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Крім того інші доводи апеляційної скарги вже були предметом апеляційного розгляду і перевірки та судом апеляційної інстанції надано вичерпну відповідь на кожен довід апеляційної скарги у своїй постанові від 11.03.2024 року по даній справі.

У зв`язку з вище наведеним, не підлягає розгляду і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2024 року щодо ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала ОСОБА_1 .

Матеріали справи про адміністративне правопорушення 214/7570/23 щодо ОСОБА_1 повернути до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя