Справа №751/6315/24
Провадження №3/751/2521/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

секретаря Овдій О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з даних протоколу пенсіонер, місце проживання: АДРЕСА_1 -

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124,122-4 КУпАП

за участі сторін:

особа, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілий ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2024 року о 09 год. 03 хв. у м. Чернігові по вул. Красносільського, 59А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi Outlander» /д.н.з. НОМЕР_1 /, та об`їжджаючи транспортний засіб MAN TGL 8.180 /д.н.з. НОМЕР_2 /, рухаючись по території парковки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїв наїзд на стоячий транспортний засіб MAN TGL 8.180 /д.н.з. НОМЕР_2 /.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспорті засоби отримали механічні пошкодження, осіб постраждалих немає, власникам задано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, 06.07.2024 року о 09 год. 03 хв. у м. Чернігові по вул. Красносільського, 59А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi Outlander» /д.н.з. НОМЕР_1 /, та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем MAN TGL 8.180 /д.н.з. НОМЕР_2 /, місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п.2.10 а) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих правопорушень не визнав. Узагальнений зміст заперечень зводився до помсти йому працівниками поліції за активну громадську позицію та заперечення участі транспортного засобу «Mitsubishi Outlander» /д.н.з. НОМЕР_1 / в ДТП. Разом з тим, ОСОБА_1 підтвердив, що належний йому автомобіль має механічні пошкодження у вигляді царапини з правої сторони майже по всьому кузову транспортного засобу, яка виникла за обставин, що не пов`язані з ДТП. За рекомендацією свого сина на даний час він полірує власними силами пошкоджений кузов власного автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 надав показання про те, що о 09 год. 03 хв. 06.07.2024 р. у м. Чернігові по вул. Красносільського, 59А він перебував в кабіні транспортного засобу MAN TGL 8.180 /д.н.з. НОМЕР_2 / та особисто бачив як ОСОБА_1 , здійснюючи керування автомобілем «Mitsubishi Outlander» /д.н.з. НОМЕР_1 /, допустив зіткнення з правою стороною його автомобіля, пошкодивши показчик повороту та лакофарбове покриття переднього бамперу. Натомість, водій легкового автомобіля помітив зіткнення та пошкодження ним автомобілів, однак невідкладно залишив місце ДТП.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП.

Складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.

Відповідно до п.13.3 ПДР, під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Згідно п.2.10 а) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних доказів, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення від 10.07.2024 року серії ААД № 903240 та ААД №884798, відеозаписами до них, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників дорожнього руху ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; рапортом інспектора взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області. Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доказів, які б могли поставити під сумнів пояснення потерпілого, матеріали справи не містять, такі не були названі і ОСОБА_1 , а тому такі пояснення не викликають у суду сумнівів у своїй об`єктивності, оскільки узгоджуються з іншими дослідженими в суді матеріалами справи, зокрема, і з показаннями ОСОБА_1 щодо характеру та сторони пошкодження його автомобіля.

Суд особливо звертає увагу, що наявність механічних пошкоджень в автомобілі «Mitsubishi Outlander» /д.н.з. НОМЕР_1 / з правої сторони, їх характер та висота розташування, узгоджується з характером та видом механічних пошкоджень з правої сторони в автомобілі MAN TGL 8.180 /д.н.з. НОМЕР_2 /.

Складення адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 лише через декілька днів з моменту ДТП об`єктивно зумовлено необхідністю працівниками поліції встановити причетних осіб до її скоєння, оскільки в конкретному випадку водій залишив місце ДТП.

Суд, проаналізувавши наявні у справі матеріали в їх сукупності, приходить до переконання, що дана дорожньо-транспортна пригода та її наслідки перебувають у прямому причинному зв`язку саме з порушенням ОСОБА_1 вимог п.13.3 ПДР.

За встановлених обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, що передбачені диспозицією ст.122-4 та ст.124 КУпАП відповідно, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи і були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Пояснення ОСОБА_1 щодо заперечення факту участі його в ДТП судом сприймається як позиція захисту, яка обумовлена намаганням уникнути адміністративної відповідальності.

В ході розгляду справи не встановлено, обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість уповноваженої особи, яка складала протокол відносно ОСОБА_1 , у результатах розгляду справи або притягненні останнього до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП визначено, що суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ст.ст.34,35 КУпАП, суд не встановив.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника: вік, соціальне положення та рівень правосвідомості, ступінь його вини та відношення до скоєних адміністративних правопорушень, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи наявність негативних наслідків скоєного адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах мінімальної межі санкції статті у виді штрафу.

Обставин, які б позбавляли можливості суд застосувати до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу не встановлено. Окрім того, суд також вважає, що в даному випадку саме такий вид і розмір стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена за двома статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення, санкція ст.122-4 КУпАП є найбільш суворою, тому згідно ст.36 КУпАП, суд вважає за необхідне застосувати при накладенні адміністративного стягнення санкцію ст.122-4 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави.

Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст.122-4,124, ст.ст.221,283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП та застосувати адміністративні стягнення:

-за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) грн.

-за ст.122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 ( три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 ( шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

В разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст.308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов