справа № 179/1382/24
провадження № 3/179/795/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року с-ще Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Кравченко О.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої ФОП « ОСОБА_2 » - продавець, яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з відділення поліції №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №611937 від 11.07.2024 року, складеного уповноваженим працівником поліції, 11 липня 2024 року близько 15 годин 00 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи в кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_2 » в АДРЕСА_1 здійснювала торгівлю тютюновими виробами, без марок акцизного податку, чим порушила вимоги ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст.156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена, про що свідчить її підпис в протоколі про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, що підтверджено відповідними доказами.

Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1 ст. 156 КУпАП визнається роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі тютюновими виробами, а також суспільні відносини у сфері захисту прав споживачів та охорони здоров`я населення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП полягає у здійсненні, зокрема, роздрібної або оптової торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю у діях правопорушника вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення (факту продажу тютюнових виробів без марок акцизного податку або з підробленими марками цього податку) та вини особи у його вчиненні (порушення правил торгівлі тютюновими виробами), яка підтверджена належними доказами.

За змістом ст. 279 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення, тобто, суд має здійснювати судовий розгляд справи в межах протоколу про адміністративне правопорушення, шляхом перевірки суті зазначеного в ньому адміністративного правопорушення, яке висувається особі та під час підтвердження обставин описати їх в своєму рішення.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 містять: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №611937 від 11.07.2024 року; журнал єдиного обліку; письмові пояснення гр. ОСОБА_1 ; протокол огляду та вилучення речей, предметів від 11.07.2024 року; копії ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами терміном дії до 28.05.2025 року, яка видана ФОП ОСОБА_3 ; випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на ФОП ОСОБА_3 ; додаток до ліцензії № 2403103; рапорт працівника поліції.

Однак, до матеріалів справи не додано доказів, які б підтверджували факт продажу тютюнових виробів без марок акцизного податку.

Слід зазначити, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані щодо ціни отримання ОСОБА_1 грошей від продажу тютюнових виробів, тобто виручки, яка відповідно до санкції ч. 1 ст.156 КУпАП повинна бути конфіскованою у разі визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Відсутні такі дані і в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи відсутні докази реалізації ОСОБА_1 тютюнових виробів, а саме: не складені акти, відсутні свідки, та особи, які придбали тютюнові вироби без марок акцизного податку, факт продажу не зафіксовано технічними приладами, протоколом про вилучення речей і документів.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано точні обставини вчинення адміністративного правопорушення: за якою саме ціною ОСОБА_1 здійснював торгівлю тютюновими виробами, не вилучено кошти, які останній отримав в результаті продажу зазначених виробів, протоколом не вказано та не доведено сам факт продажу тютюнових виробів (обмін товару на гроші), кому саме були продані тютюнові вироби.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази для встановлення об`єктивної сторони правопорушення (торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку).

У відповідності до положень КУпАП суд не може самостійно встановлювати обставини вчинення адміністративного правопорушення та виходити за межі обставин, зазначених у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях (кримінальних та некримінальних), що стосуються цивільних прав і обов`язків) Європейський Суд неодноразово підкреслював, що при оцінці доказів Європейський Суд застосовує стандарт доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із співіснування досить сильних, ясних і взаємоузгоджених висновків з наявних фактів або схожих неспростованих фактичних презумпцій (рішення у справах «Гриненко проти України» від 15.02.2012 року, п.55; «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» від 12.03.2009 року, п.62; «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року, п.53).

Матеріали справи у сукупності не дають суду «поза розумним сумнівом» зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, поза розумним сумнівом не доведена, суд вважає, необхідно закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення відповідно до п.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч. 7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

Керуючись ст.ст 221, 247, 265, 280, 283-284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.156 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя О.Ю. Кравченко