Номер провадження: 33/813/954/24
Номер справи місцевого суду: 494/132/24
Головуючий у першій інстанції Римар І.А.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Хангельдян К.С.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Волкова Олександра Леонідовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу захисника Волкова Олександра Леонідовича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову Березівського районного суду Одеської області від 07 березня 2024 року, у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Березівського районного суду Одеської області від 07 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.,з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Одночасно клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи залишено без задоволення.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 470764 від 19 січня 2024 року він 24 квітня 2023 року о 04:10 год. в м. Березівка по вул. Пристанційній керував автомобілем Ssang Yong д/н НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря ОСОБА_2 , що підтверджується висновком медичного закладу від 24 квітня 2023 року, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За вказаним фактом співробітниками поліції стосовно правопорушника був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 470764 від 19 січня 2024 року.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник Волков О.Л., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів скарги з посиланням на положення ст. 245, 247, 251, 266 КУпАП, положення Інструкції № 1452/735 щодо ст. 62 Конституції України, вказує, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд є обов`язковим.

Вказує, що до матеріалів справи долучений диск з відеозаписом, однак відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний запис.

Зазначає, що суд дійшов передчасного та необгрунтовваного висновку щодо порушень вимог ПДР, а відповідно і складу адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке не підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляд справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до п. 8 Розділу І Інструкції № 1452/735 у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

З матеріалів справи вбачається, що 23 січня 2024 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 470764 від 19 січня 2024 року був складений у зв`язку з постановою про закриття кримінального провадження від 30 грудня 2024 року за ч.1 ст. 286-1 КК України (а.с. 7-10).

Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , рапортом від 24 квітня 2024 року, протоколом огляду місця ДТП, висновком щодо результатів медичного огляду, а також відеозаписом.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №470764 від 19 січня 2024 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, яким зафіксовано, що 24 квітня 2023 року о 04 год. 10 хв. у м. Березівка по вул. Пристанційній керував автомобілем Ssang Yong д/н НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря ОСОБА_2 та підтверджується висновком медичного закладу від 24 квітня 2023 року. Чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол підписаний правопорушником (а.с. 4);

- постановою про закриття кримінального провадження від 30 грудня 2024 року за ч. 1 ст. 286-1 КК України відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яка набрала законної сили та з якої вбачається, що 24 квітня 2023 року приблизно о 04:10 годин на ділянці дороги Т1626 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , який є військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючи належним йому автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_2 . В результаті ДТП ОСОБА_4 було доставлено до КНП «Березівська ЦМЛ» з діагнозом ЗЧМТ, забій головного мозку легкого ступеня, перелом кісток лицьового скелету, ЗГГК, забій грудної клітини (а.с. 7-10);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № КП 0000267, дата реєстрації 24.04.2023 10:53:55 за вищезазначеним фактом (а.с. 11);

- висновком щодо результатів медичного огляду щодо ОСОБА_1 , згідно з яким останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння 0,8 проміле (а.с. 23);

- відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, який було оглянуто в ході розгляду справи, із якого видно, що працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , що у зв`язку з наявністю постанови про закриття кримінального провадження згідно медичного висновку останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат 0,8 проміле, а тому буде розпочата адміністративна справа (19:40:21 хв.). Правопорушнику були оголошені його права (19:41:13 хв.), потім ОСОБА_1 було ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення (19:55:35 хв.) та останнім підписано зазначений протокол (19:58:18хв).

Сукупність вищевказаних доказів засвідчують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, п.а є) п. 2.10. Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Наведене у сукупності свідчить про обов`язок водія пройти медичний огляд на стан сп`яніння саме у медичному закладі, що і мало місце.

За таких обставин не заслуговують на увагу посилання скаржника на порушення його прав складенням протоколу.

Як з огляду на таке і доводи апеляційної скарги, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд є обов`язковим, не спростовують правильних висновків суду, оскільки за таких обставин відсутність направлення на медичний огляд в матеріалах справи не є порушенням вимог КУпАП, що було б безумовною підставою скасування постанови суду і закриття провадження у справі.

Що стосується доводів захисника щодо відсутності відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний запис, такі доводи є безпідставними, оскільки в протоколі про адмінправопорушення зазначено такий технічний засіб як нагрудний реєстратор № МС 212128 за допомогою якого здійснювалась відеофіксація.

Крім того, законом (ст. 266 КУпАП) врегульовано саме огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння, під час чого поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів здійснюється відеозапис, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Такі матеріали залучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Натомість, в даному випадку працівниками поліції проводилася фіксація складення протоколу щодо ОСОБА_1 , що мало місце не безпосередньо після вчинення адміністративного правопорушення, а після закриття кримінального провадження, що мало місці за сплином 9 місяців після такого.

Всупереч доводам апеляційної скарги суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується вищенаведеними матеріалами справи.

Крім того апеляційний суд погоджується з рішенням суду про відмову у задоволенні клопотання про зупинення судового розгляду з огляду на те, що ОСОБА_1 міг реалізовувати свої процесуальні права через свого захисника, враховуючи те, що частиною ч. 2 статті 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду не встановлено будь-яких порушень КУпАП та положень Конституції України, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, що могли би вплинути на винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Волкова Олександра Леонідовича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Березівського районного суду Одеської області від 07 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова