Справа № 644/3261/24
Провадження № 3-зв/644/1/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 серпня 2024 р. м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

судді Черняка В.Г.,

розглянувши заяву судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Сітала Андрія Костянтиновича про самовідвід судді у справі № 644/3261/24, за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 172-7 і ч.2 ст. 172-7 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова - Сітало А.К. заявою від 02.08.2024 року заявив самовідвід від участі у розгляді справі №644/3261/24, за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 172-7 і ч.2 ст. 172-7 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 .

Так, в провадження судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Сітала А.К. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2024 року надійшли об`єднані на підставі постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Клименка А.М. від 03 травня 2024 року матеріали справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-7 і ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 .

Заява судді Сітала А.К. про самовідвід від участі у розгляді справі №644/3261/24, за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 172-7 і ч.2 ст. 172-7 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 вмотивована тим, що під час підготовки до розгляду вказаної справи, суддею Сітало А.К. встановлено, що справа повторно надійшла до суду, після направлення її для належного оформлення та додаткової перевірки обставин, вказаних у мотивувальній частині постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Ізмайлова І.К. від 24 червня 2024 року. Однак, відповідно до п. 3.19 Засад використання автоматизованої системи документообігу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, справи про адміністративне правопорушення, направленні до суду після належного оформлення, передаються судді, який прийняв рішення про направлення справи для дооформлення, а в разі неможливості участі судді в розгляді зазначеної справи, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, тривалою відпусткою чи відрядженням, здійснюється автоматичний розподіл справи. Відповідно до матеріалів вказаної справи та постанови судді Ізмайлова І.К. матеріали про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 і ч. 2 ст. 172-7 КУпАП були направлені для належного оформлення та додаткової перевірки обставин на стадії розгляду по суті, а не стадії підготовки до розгляду справи. Остаточне рішення по справі суддею не приймалося. Автоматизований розгляд справи між суддями відбувся у зв`язку з перебуванням судді Ізмайлова І.К. у щорічній відпустці. Суддя Сітало А.К. зазначив, що теж, відповідно до графіку відпусток, з 19 серпня 2024 року йде у відпустку. У даному випадку, справа не підлягає автоматичному розподілу між суддями, оскільки поверталася суддею органу, співробітник якого склав протоколи, вже на стадії розгляду, для усунення певних недоліків, які на думку судді мали матеріали. На час здійснення автоматизованого розподілу справи остаточне рішення суддею не прийнято. Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення, особою яка їх склала, зазначено, що датою виявлення правопорушення, є дата їх складання. Усі протоколи, які наявні в матеріалах об`єднаного провадження, складені 25 квітня 2024 року. Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. На переконання судді ОСОБА_2 , за таких обставин, він не може здійснювати розгляд даної справи, оскільки жодних підстав для автоматизованого розподілу судової справи між суддями не було та не існує і на цей час. Вказане вище, в свою чергу, може ставити під обґрунтований сумнів прийняте за результатами підготовки до розгляду справи, а також за результатами розгляду справи по суті рішення.

Вивчивши викладені суддею в заяві про самовідвід обставини, щодо підстав заявленого самовідводу , суд приходить до наступного висновку.

В провадження судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Сітала А.К. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2024 року надійшли об`єднані на підставі постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Клименка А.М. від 03 травня 2024 року матеріали справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-7 і ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 .

Зазначена справа повторно надійшла до суду, після направлення її для належного оформлення та додаткової перевірки обставин, вказаних у мотивувальній частині постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Ізмайлова І.К. від 24 червня 2024 року.

Відповідно до п. 3.19 Засад використання автоматизованої системи документообігу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, справи про адміністративне правопорушення, направленні до суду після належного оформлення, передаються судді, який прийняв рішення про направлення справи для дооформлення, а в разі неможливості участі судді в розгляді зазначеної справи, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, тривалою відпусткою чи відрядженням, здійснюється автоматичний розподіл справи.

Відповідно до матеріалів вказаної справи та постанови судді Ізмайлова І.К. матеріали про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 і ч. 2 ст. 172-7 КУпАП були направлені для належного оформлення та додаткової перевірки обставин на стадії розгляду по суті, а не стадії підготовки до розгляду справи.

Остаточне рішення по справі суддею не приймалося. Автоматизований розгляд справи між суддями відбувся у зв`язку з перебуванням судді Ізмайлова І.К. у щорічній відпустці.

Відповідно до графіку відпусток, з 19 серпня 2024 року суддя Сітало А.К. йде у відпустку.

У даному випадку, справа не підлягає автоматичному розподілу між суддями, оскільки поверталася суддею органу, співробітник якого склав протоколи, вже на стадії розгляду, для усунення певних недоліків, які на думку судді мали матеріали.

На час здійснення автоматизованого розподілу справи остаточне рішення суддею не прийнято.

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення, особою яка їх склала, зазначено, що датою виявлення правопорушення, є дата їх складання. Усі протоколи, які наявні в матеріалах об`єднаного провадження, складені 25 квітня 2024 року.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

За таких обставин, суддя Сітало А.К. не може здійснювати розгляд даної справи, оскільки жодних підстав для автоматизованого розподілу судової справи між суддями не було та не існує і на цей час.

Вказане вище, в свою чергу, може ставити під обґрунтований сумнів прийняте за результатами підготовки до розгляду справи, а також за результатами розгляду справи по суті рішення.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід. Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Статтею. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 р. «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Принцип неупередженості відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів передбачає: Неупередженість судді є необхідною умовою для належного виконання ним або нею своїх обов`язків. Вона виявляється не лише у змісті рішення, але й в процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Пункт 2.5 вищезазначених принципів вказує на те, що суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього або неї не є можливим винесення неупередженого рішення у справі, або в тому випадку, коли у розумного спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя, не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого частиною третьою ст. 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

Зважаючи на те, що судовий розгляд повинен відбуватися за умов дотримання балансу інтересів сторін, рівності учасників судового процесу, довіри учасників провадження до складу суду, який розглядає справу та за результатами розгляду ухвалює відповідне рішення, з метою недопущення в подальшому затягування розгляду справи, дотримання норм процесуального законодавства в системному взаємозв`язку із засадами судочинства, забезпечення об`єктивності та неупередженості розгляду справи, для усунення будь-яких суб`єктивних сумнівів учасників справи, з урахуванням підстав, передбачених ст. 75 КПК України, суд дійшов висновку про задоволення заяви судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Сітала Андрія Костянтиновича про самовідвід судді у справі №644/3261/24, за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 172-7 і ч.2 ст. 172-7 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Сітала Андрія Костянтиновича про самовідвід судді у справі №644/3261/24, за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 172-7 і ч.2 ст. 172-7 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Г. Черняк