Номер провадження: 33/813/1864/24
Номер справи місцевого суду: 522/4348/24
Головуючий у першій інстанції Коваленко В.М.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - Карташов О.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Булацевської Я.В.

представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Одесі апеляційну скаргу особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2024 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2024 року накладено на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Відповідно до постанови суду 07.03.2024 о 17 год. 00 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Р. Кармена, 11 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Carisma д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що термін подачі апеляційної скарги пропущено з вини Приморського районного суду м. Одеси, оскільки копію постанови суд видав лише 14.06.2024 року.

В апеляційній скарзі просять постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказується, що постанова суду, якою ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованою та незаконною. Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні докази його вини, поліцейськими не було надано доказів, що він керував транспортним засобом. Навіть з наданого відео запису з нагрудних боді-камер поліцейських не вбачаться факту зупинки інспекторами автомобіля Mitsubishi Carisma д.н.з. НОМЕР_1 . Також в скарзі зазначено, що ОСОБА_2 не було роз`яснено прав та обов`язків передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та відмовлено у наданні адвоката і надання юридичної допомоги.

В скарзі зазначено, що 07 березня 2024 року о 16.30 годині до задній частини автомобіля Mitsubishi Carisma д.н.з. НОМЕР_1 , водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3 з порушенням ПДР під?їхала в притул до автомобіля ОСОБА_2 , зіткнення автомобілів не було, ОСОБА_2 водію зробив зауваження, у відповідь ОСОБА_4 безпричинно вчинила з ним сварку, образливо чіплялася до нього, голосно кричала нецензурною лайкою, чим порушувала громадський порядок, а потім зробила за відомо неправдивий виклик поліції, що ОСОБА_2 скоїв ДТП з її автомобілем. Суд першої інстанції при прийняття постанови не звернув увагу, що призвело до незаконного прийняття постанови, а саме що водій ОСОБА_3 викликала наряд поліції будучі з ним в конфліктній ситуації.

В скарзі звертається увага на те, що покази свідка ОСОБА_3 які маються в матеріалах справи та які вона давала в суді першої інстанції різняться між собою, тим паче зазначений свідок не змогла підтвердити, що ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 зазначила що стан алкогольного сп`яніння може визначити лише експертиза, а не вона. Протокол який складала поліція відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_3 не бачила та його не підписувала.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник ОСОБА_2 - Просянюк М.В. в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та поданих додаткових пояснень, просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин, апеляційну скаргу задовільнити, провадження по справі закрити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі №676/752/17, від 21.03.2019 у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17, від 06.02.2020 у справі №205/7145/16-а зробив наступні висновки: «…закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи».

З матеріалів справи вбачається, що Постанова Приморського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_2 винесена 30.05.2024 року.

21.06.2024 року року ОСОБА_2 та його представником Просянюком М.В. подано апеляційну скаргу на вищевказану постанову та заяву про поновлення строку на її оскарження, посилаючись на те, що хоча і приймали участь в справі але були присутніми тільки при проголошенні вступної та резолютивної частини постанови, копію якої не отримували. З повним текстом постанови ознайомилися 14.06.2024 року, отримавши копію в суді.

Як вбачається з матеріалів справи, постанову ухвалено 30.05.2024 року в присутності ОСОБА_2 та його представника, в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини постанови, що підтверджується відеозаписом судового засідання. (а.с. 44)

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не одноразово звертався до районного суду з клопотаннями про видачу копію судового рішення. Доказів того, що копія постанови була видана ОСОБА_2 в день подання клопотань, матеріали справи не містять.

Повний текст постанови на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень було оприлюднено 12.06.2024 року.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що зазначені причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги можуть бути визнані поважними, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, тому він підлягає поновленню.

Перевіривши матеріали справи, врахувавши доводи наведені в апеляційній скарзі, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 734727 від 07.03.2024 року (а.с. 1), 07.03.2024 о 17 год. 00 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Р. Кармена, 11 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Carisma д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп?яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно даного протоколу, ОСОБА_2 протокол не підписав, але в поясненнях зазначив, що транспортним засобом не керував, стояв на місці.

З відеозапису із нагрудної камери поліцейського, доданого до протоколу, вбачається, що поліцейськи приїхали на виклик ОСОБА_3 , що було скоєне ДТП, на місці було встановлено, що пошкодження автомобілів відсутні і між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є конфлікт, автомобіль ОСОБА_2 стояв на парковці біля його будинку, ОСОБА_2 перебував поряд з автомобілем. В ході тривалої розмови з поліцейськими, ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці або поїхати до медичного закладу, на що останнім не було дано чіткої відповіді на зазначене питання, ОСОБА_2 наполягав що не знаходився за кермом та не баче підстав для проходження огляду на стан сп`яніння.

Як на доказ вини ОСОБА_2 суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №734727, відеозапис події із нагрудних камер поліцейських, відповідно до якого не зафіксовано факту руху автомобіля, і те, що ОСОБА_2 керував автомобілем, покази свідка ОСОБА_3 , з яких не вбачається а ні того, що вона була свідком того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом а ні того, що він був у стані алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду. І як зазначила свідок в суді першої інстанції протокол не підписувала та не була присутня при його складанні.

Суд першої інстанції зазначив, що та обставина, що працівники поліції не зупиняли ОСОБА_2 під час руху, не звільняє його від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Що стосується мотивів суду про доведення факту керування ОСОБА_2 автомобілем то суд послався на покази ОСОБА_2 , який пояснив, що припаркував автомобіль біля будинку, та продовжував в ньому знаходитися до початку конфлікту із ОСОБА_5 , апеляційний суд не може взяти такий аргумент до уваги як належний доказ з тих підстав, що відповідно до ст. 63 Конституції України, особа не несе відповідальності за пояснення щодо себе. При цьому, як на місці складення протоколу, так і в суді І інстанції, так і в апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначав, що автомобілем не керував, тому апеляційний суд вважає, що факт керування ним автомобілем матеріалами справи не підтверджується.

Апеляційний суд зазначає, що покази ОСОБА_3 не беруться до уваги, оскільки вона є зацікавленою особою, з якою у ОСОБА_2 був конфлікт з приводу ДТП, яка і викликала поліцейських з приводу ДТП, якого як потім виявилось не було.

Отже, у справі відсутні достатні докази щоб поза розумним сумнівом стверджувати про факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_2 .

Жодних інших доказів, які б поза розумним сумнівом, свідчили про факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом Mitsubishi Carisma д.н.з. НОМЕР_1 , матеріали справи не містять.

Таким чином, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити чи дійсно ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто апеляційний суд позбавлений можливості перевірити наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю на відеозаписах факту керування транспортного засобу ОСОБА_6 та свідків, які б могли надати пояснення в суді стосовно зазначених обставин.

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Записи нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, які є належними доказами, не містять ані факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, ані факту зупинки вказаного автомобіля, ані перебування його за кермом.

Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка притягується до адміністративної відповідальності - виключає можливість притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Враховуючи, що саме факт керування транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони вказаного правопорушення, який не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи, висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, с. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що матеріалами справи не доведено об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме факту керування транспортним засобом.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Підсумовуючи вище викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанову суду необхідно скасувати, а провадження по справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294, 247, 248, 268 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 та його представнику ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2024 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2024 року відносно ОСОБА_2 скасувати та закрити провадження у справі за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов