справа № 361/6590/24
провадження № 3/361/3388/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , в ЗДО «Малятко» працюючої практичним психологом,

за ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 101909 від 01.07.2024 ОСОБА_1 11.06.2024 о 09-30 годині в м. Бровари по вул. Шолом-Алейхема, 87, перебуваючи на робочому місця в ЗДО «Малятко» на посаді практичного психолога вчинила хуліганські дії відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме підвищувала на дитину голос та вмивала проти її волі, внаслідок чого дитині та її психічному здоров`ю могла бути нанесена шкода, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового розгляду ОСОБА_1 в судове засідання, призначені на 08.07.2024, 09.07.2024, 19.07.2024, 30.07.2024 не з`явилася, причини неявки не повідомила.

Обов`язкову явку особи, що притягається до адміністративної відповідальності з боку поліції не забезпечено, привід ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 19.07.2024 не виконано.

Таким чином, суд вжив всіх можливих заходів для забезпечення явки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у судові засідання та її участі у судовому розгляді.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, вважаю за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП.

При цьому неявка ОСОБА_1 в даному випадку не перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки на підставі ст. 129 Конституції України, суд, здійснюючи правосуддя повинен це зробити в розумні строки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, виходячи з наступного.

За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом захисту від неправомірних посягань в даному випадку є громадський порядок, тобто система суспільних відносин, які складаються і розвиваються в громадських місцях під впливом правових та соціальних норм, спрямованих на забезпечення нормального функціонування установ, організацій, громадських об`єднань, праці й відпочинку громадян, повагу до їх честі, людської гідності та громадської моралі.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протистояти себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним, явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. За відсутності такого мотиву, не може бути дрібного хуліганства. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за ст.173 КУпАП обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у вигляді порушення громадського порядку та спокою громадян та суб`єктивної сторони, зокрема мотиву явної неповаги до суспільства.

Дії особи утворюють дрібне хуліганство лише за умови наявності хуліганського мотиву, тобто внутрішнього спонукання особи порушити не тільки громадський порядок, але й проявити неповагу до суспільства чи окремої особи без вагомих на те причин, чого в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до норм КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Разом з тим, формулювання обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ст. 173 КУпАП, оскільки не містить необхідних обов`язкових ознак вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, таких як мотив і умисел, спрямовані на порушення громадського порядку, котрі є основними критеріями, які відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (VastbergataxiAktiebolagandVulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що "…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень".

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу правопорушення, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

На підтвердження зазначених в протоколі обставин, долучено протокол про адміністративне правопорушення серія серії ВАД № 101909 від 01.07.2024 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме перебуваючи на робочому місця в ЗДО «Малятко» на посаді практичного психолога вчинила хуліганські дії відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме підвищувала на дитину голос та вмивала проти її волі, внаслідок чого дитині та її психічному здоров`ю могла бути нанесена шкода; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.06.2024 та письмові пояснення ОСОБА_3 про протиправні дії виховательки відносно малолітньої ОСОБА_4 , а саме проти волі дитини під час істерики вмивала дитині обличчя протягом 15 хв.; письмові пояснення ОСОБА_5 від 13.06.2024, яка почула гучні крики та плач дитини з відкритого вікна дитячого садочка «Малятко», дитина довго кричала, викрикувала «мама» і її протягом 10-15 хвилин ніхто не заспокоював; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.06.2024, згідно яких ОСОБА_6 зранку прийшла до садочка без настрою, почала плакати, плач перейшов в істерику, хвилюючись за її стан ОСОБА_1 вхопила дитину і повела в кімнату для миття рук, де намагалася заспокоїти дитину поливаючи водою, крик стояв неймовірний, через деякий час дитина заспокоїлася, після чого пояснила, що вона не хотіла йти до садочка, бо не виспалася.

Судом не встановлено даних про те, що дії ОСОБА_1 були вчинені саме з мотивів неповаги до громадського порядку і порушення спокою громадян, безпричинно, оскільки не знайшло підтвердження те, в чому ці вони виражалися та яким чином було порушено громадський порядок і спокій громадян, їх тривалість, створення певних перешкод у звичайному житті громадян тощо.

Отже склад адміністративного правопорушення зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення не містить в собі посилання на ознаки та складові складу адміністративного правопорушення, визначеного статтею 173 КпАП України а саме: порушення громадського порядку і спокою громадян, а також, які саме конкретно дії вчинила особа для вчинення адміністративного правопорушення, виходячи з диспозиції цієї статті, за вказаних вище обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 173, 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н. С. Сіренко