Справа №591/5847/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сорока М. Р.
Номер провадження 33/816/226/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 липня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/5847/23 за апеляційною скаргою захисника МАХОВИКА Р. В. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 16.10.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Маховика Р. В.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник МАХОВИК Р. В. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, усі докази є недопустимими, а суддею помилково встановлено, що ОСОБА_2 визнав свою вину, йому не було запропоновано пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, а відеозапис на диску не засвідчений електронним цифровим підписом особи, яка подала цей доказ. ОСОБА_2 працює у фінансовій компанії ТОВ «СВІФТ ГАРАНТ», що є об`єктом критичної інфраструктури і здійснює життєзабезпечення населення, тому використання автомобіля у своїй діяльності для нього важливе.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 16.10.2023 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн із позбавленням права керування т/з на строк 1 рік. Стягнуто на користь держави 536,80 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 30.06.2023 о 23:49 в м. Суми, вул. Харківська, 46 ОСОБА_2 керував т/з BYDE-5, д. н. з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки зі згоди водія за допомогою технічного приладу газоаналізатор Drager Alcotest, що підтверджується тестом № 1053 від 01.07.2023, проба позитивна, результат склав 1,79 0/00, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Вислухавши доводи захисника ОСОБА_3 , який підтримав апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 046252 від 01.07.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що водій ОСОБА_2 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, а саме:

- роздруківкою показників огляду водія ОСОБА_2 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, результат тесту 1,79 0/00;

- відеозаписами з технічних засобів поліцейських, на яких зафіксовано, що водій ОСОБА_2 керував т/з в комендантську годину, у зв`язку з чим був зупинений патрульною поліцією, не заперечуючи факт вживання алкогольних напоїв, погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з і погодився з результатом такого огляду.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9а ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати т/з у стані сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв знижують транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Вище наведене підтверджує не лише факт перебування водія ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння під час керування т/з, а й дотримання працівниками поліції самої процедури огляду, яка була проведена на місці зупинки з відео фіксацією подій, що повністю відповідає вимогами законодавства України про адміністративні правопорушення, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу задоволенню не підлягають.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про відсутність на чек-листі Драгера дати його останнього калібрування чинного сертифікату, оскільки маючи сумніви в правильності тесту газоаналізатора водій т/з згідно чинного законодавства не позбавлений можливості ставити питання (у разі незгоди) про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, але останній таким правом не скористався. При цьому згідно відеозапису водій ОСОБА_2 результатів тесту не лише не спростовував, а й навпаки він сам повідомив поліцейським про вживання ним алкогольних напоїв.

Що стосується доводів клопотання ОСОБА_2 про те, що він працює у фінансовій компанії, яка є об`єктом критичної інфраструктури та здійснює життєзабезпечення населення, тому для нього важливе використання автомобіля у своїй діяльності, то апеляційний суд зазначає, що цей факт не звільняє водія від відповідальності за вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП і не є підставою для незастосування передбаченого законом покарання, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Не можуть бути прийнятими до уваги і твердження апеляційної скарги захисника щодо недопустимості як доказів відеозаписів з технічних засобів поліцейських, оскільки доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 251 КУпАП). При цьому зі змісту відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався поліцейськими, які формували справи про адміністративне правопорушення, за участю водія ОСОБА_2 і зафіксовані обставини мали місце у реальності.

Апеляційний суд також не погоджується і з доводами захисника про те, що дані відеозаписи не підписані електронним цифровим підписом, оскільки норми КУпАП не містять положень, які б імперативно передбачали обов`язок службових осіб на подачу відповідних доказів з використанням електронного цифрового підпису.

Отже, долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення диски з відеозаписами події, були виготовлені у зв`язку з необхідністю надання інформації, яка має значення у даній справі про адміністративне правопорушення та є самостійним джерелом доказу.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 16.10.2023 відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника МАХОВИКА Р. В. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов