Справа №478/894/24 пров. №3/478/448/2024
П о с т а н о в а
І м е н е м У к р а ї н и
31 липня 2024 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., з участю секретаря Григоренко Н.О., особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Баштанського РВП ГУ НП в Миколаївській областівідносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новолазарівка Казанківського району, Миколаївської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,-
В провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області перебувають адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю заперечила обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та пояснила. Що 03.07.2024 року вона прийшла до відділення пошти з метою отримання посилки. Під час отримання посилки з неї було взято додаткову оплату за зберігання посилки в розмірі 60 грн. Проте, сплативши грошові кошти за зберігання посилки в неї виникли сумніви щодо правомірності встановлення плати за зберігання посилки у зв`язку з чим вона зателефонувала на «гарячу лінію» Укрпошти та отримала консультацію, з якої вбачалося, що вимога сплатити 60 грн. за зберігання посилки була необґрунтованою. У зв`язку з цим, вона звернулась до поштового відділення з вимогою повернути безпідставно сплачені нею кошти, проте через відмову повернути їй сплачену суму у неї виникла конфліктна ситуація з поштаркою. ОСОБА_1 пояснила суду, що ніяких образ чи нецензурної лайки на адресу поштарки вона не вчиняла, а лише вимагала розібратися в ситуації з безпідставним сплатою нею 60 грн. на вимогу працівників поштового відділення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.
Так, стаття ст.173 КУпАП передбачає адміністративне стягнення за вчинення особою дрібного хуліганства, тобто вчинення нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, - є місце його вчинення, до якого законодавець відніс громадські місця.
Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі та характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року визначено, що при розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.
Мотивом хуліганства є неповага до суспільства, однак причини вчинення таких дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість) чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
Тобто з об`єктивної сторони хуліганство, незалежно від виду відповідальності, характеризується порушенням громадського порядку та має бути вчинено в громадському місці, а з суб`єктивної - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.
У пункті 15 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №288/1158/16-к зазначено, що за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.
З дослідженого судом протоколу про адміністративне правопорушення, а також пояснень ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 вбачається виникнення конфліктної ситуації у поштовому відділенні з приводу оплати за зберігання посилки. Тобто, адміністративними матеріалами підтверджується факт сварки, який стався через раптове виникнення спірної ситуації, а не через мотиви очевидної неповаги ОСОБА_1 до суспільства, громадського порядку чи спокою громадян.
Згідно із п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року№10 «Про судову практику у справах про хуліганство» - суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст.173 КпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством.
Виходячи зі встановлених суддею обставин справи, вбачається, що в даному випадку відсутні дії, які згідно із ст.173 КУпАП становлять об`єктивну та суб`єктивну сторону даного правопорушення і матеріалами справи такі дії ОСОБА_1 не підтверджені.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо встановлено, що в діях особи відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.
Оцінивши докази в їх сукупності, суддя вважає, що вони не доводять наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, тому провадження слід закрити з підстав, що передбачені ч.1 п. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст.ст.173, 247, 283-285 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
На підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - через відсутність в його діях складу правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області.

Суддя О.О. Томашевський