Провадження № 3/686/5092/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Хараджа Н.В., за участі секретаря судових засідань Тарковської А.С., захисника адвоката Іваницького А.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

17 травня 2024 року о 17 год. 10 хв. в м. Хмельницькому по вул. Довженка, 4, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz C200», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння(запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager а також в медичному закладі в законному порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також, 17.05.2024 року о 17 год. 10 хв. в м. Хмельницькому по вул. Довженка 4 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-Benz C200», державний номерний знак НОМЕР_1 та відволікся від керування транспортним засобом, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з попереду зупинившимся автомобілем «Hyundai I10», державний номерний знак НОМЕР_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3 «б», 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.05.2024 року матеріали справ про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП були об`єднані в одне провадження.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи своєчасно сповіщеним про місце та час розгляду справи, не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Разом з тим надіслав письмові пояснення, згідно яких, 17.05.2024 року приблизно 0 17 год. 00 хв. він під час керування транспортним засобом «Mercedes-Benz C200», державний номерний знак НОМЕР_1 у місті Хмельницькому, по вул. Довженка , буд. 4, відволікся та допустив неуважність, що стало наслідком вчинення ним ДТП шляхом заподіяння механічних ушкоджень транспортного засобу потерпілої ОСОБА_2 , які станом на сьогодні, були відшкодовані ним у повному обсязі. Щодо пропозицій пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП за допомогою «Драгер» та у медичному закладі, повідомив, що працівники патрульної поліції чітко та конкретно йому їх не адресували, лише казали, що у нього нібито є ознаки алкогольного сп`яніння, проте він цього не визнавав, заперечував, адже у цей день 17.05.2024 року не вживав жодних алкогольних напоїв. Як наслідок, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП за допомогою «Драгер» та в медичному закладі, він не відмовлявся, адже, як таких пропозицій або вимог від працівників патрульної поліції в його сторону не надходило. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №707186 від 17.05.24 р. він підписався, адже вважав, що вказаний протокол був складений відносно нього саме щодо факту вчинення ним ДТП, яке він визнає, проте дійсне значення та зміст такого протоколу в момент його складання він не усвідомлював.

У відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП суд розглядає справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Іваницький А.М. в судовому засіданні просив закрити провадження по справі ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на обставини викладені ним в письмовому клопотанні, за яким: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №707186 від 17.05.2024 року, ОСОБА_1 , окрім іншого, інкримінується, що він нібито відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Проте, те що інкримінується ОСОБА_1 , фактично та юридично не підтверджено, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують факт пропозиції ОСОБА_1 на місці ДТП за допомогою «ДРАГЕР» та у медичному закладі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння від працівників патрульної поліції та. як наслідок, не зафіксовано також і відмови ОСОБА_1 в присутності двох свідків від проходження такого огляду на місці ДПТ та у медичному закладі. Як наслідок, працівниками патрульної поліції порушено порядок передбачений ст. 266 КУпАП. Таким чином, вважаємо, що оскільки огляд працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 на місці зупинки його транспортного засобу не проводився, також такий огляд не проводився у медичному закладі, останній працівниками поліції до такого закладу фактично та реально не доставлявся, факт нібито відмови ОСОБА_1 від проходження таких оглядів, ні на місці зупинки, ні у медичному закладі не було зафіксовано у присутності двох свідків, відбулось порушенням вимог п. 7 Розділу 1, п. п. 8, 9, 12 Розділу II Інструкції, п. п. 6, 8 Порядку, ст. 266 КУпАП, а тому, таке порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, не може тягнути за собою відповідальність встановлену ч. 1 ст. 130 КУпАП. у зв`язку із недоведеністю та не встановленням наявності складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис, який був долучений до матеріалів вказаної справи, який був наданий як копія відеозапису бодікамер працівників патрульної поліції, які складали відносно ОСОБА_1 адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП є переривчастим, складається з множинних фрагментів, на записі немає доказів відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, що очевидно не може свідчити про допустимість такого доказу. Тому, вважаємо, що вказаний відеозапис не може бути допустимим доказом у справі, адже такий останній не відображає в повній мірі, від початку та до закінчення, послідовність складення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , зокрема, не містить факт пропозиції, факт відмови у присутності двох свідків ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Фактично ОСОБА_1 інкримінують одночасно два діяння керування т/з з ознаками сп`яніння та відмову від огляду. Вказане також впливає на конкретний пункт ПДР, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , адже, в межах протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 707186 від 17.05.2024 року ОСОБА_1 нібито порушив вимог н.2.5 Правил дорожнього руху - за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, проте, в межах фабули такого протоколу, за умови саме керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння має бути зазначено про порушення ОСОБА_1 саме п.2.9 «а» Правил дорожнього руху - за керування в стані алкогольного сп`яніння лише в разі фіксації такого стану в медичному закладі Тому, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам КУпАІІ, адже у ньому не сформульовано обвинувачення у вчиненні певного конкретного одного адміністративного правопорушення, зазначено не вірний пункт ПДР, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , а тому останній складений з істотними порушеннями національного законодавства України та не може визнаватись як належний та допустимий доказ по справі. Пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були додані до протоколу не можна вважати беззастережним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки пояснення вказаних свідків є ідентичними між собою за змістом, і різняться між собою лише в підписах та в зазначенні прізвищ та ініціалів цих свідків біля підписів, а вся інша інформація у вказаних бланках пояснень заповнена одним почерком, ймовірно, працівником патрульної поліції, що свідчить про не допустимість таких пояснень по справі. У матеріалах справи відсутній другий примірник акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що 17.05.2024 року в 17 год. 00 хв. вона їхала на своєму автомобілі «Hyundai I10», державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Довженка 4 в сторону АТБ пересуваючись по вул. Довженка зупинилася перед пішохідним переходом для надання у переході в русі пішоходам. Здійснивши повну зупинку автомобіля відчула удар в задню частину автомобіля. В її автомобілі знаходилась пасажирка ОСОБА_5 , яка сиділа на задньому сидінні. В її транспортний засіб в`їхала машина марки «Mercedes-Benz C200», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому перебував водій з ознаками сп`яніння, про що вона зазначила поліцейським. Після чого було викликано швидку та патрульну поліцію, оскільки пасажирка ОСОБА_6 отримала удар в голову через спричинений удар водія ззаду. Після вчиненого ОСОБА_1 перед нею вибачився, відшкодував усю завдану ним шкоду, тому вона до нього жодних претензій не має.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 2.3.б ПДР водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; а за п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.3.б, 13.1 ПДР та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується його письмовими поясненнями, долученими до матеріалів справи, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , даними в судовому засіданні, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №551512 від 17.05.2024 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 17.05.2024 року. Вказані обставини стороною захисту не оспорюються.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 провини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, його провина у вчинені вказаного правопорушення повність доводиться всебічно дослідженими в судовому засіданні доказами: поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 707186 №101552 від 17.05.2024 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.05.2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Вказані вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність ч.1ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи міститься відео-диск з місця події, з якого чітко вбачається, що працівниками поліції вказується на наявність ознак в нього ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим пропонується пройти огляд на стан сп`яніння на місці із допомогою приладу «Драгер», на що він відмовляється, потім запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він також відмовляється. У зв`язку із зазначеним, суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 , за якими була відсутня пропозиція працівників поліції пройти вказаний огляд та він не відмовлявся, оскільки це повністю спростовуються наданими відеоматеріалами.

Посилання сторони захисту про те, що працівниками поліції було порушено порядок направлення водія на проходження медичного огляду не заслуговує на увагу, оскільки матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння судом не встановлено.

Доводи сторони про відсутність на місці зупинки свідків - не підтверджені належними та допустимими доказами, не узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення, та відеоматеріалів, які містяться в матеріалах справи.

За клопотанням захисника судом неодноразово викликалися свідки в судове засідання, проте останні до суду не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Таким чином, судом вживалися всі можливі заходи щодо виклику та допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які знали про місце, день та час слухання справи, оскільки були належним чином повідомлені про це, однак не виконали свої процесуальні обов`язки. Неявка свідків у справі в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі №560/751/17 від 27 червня 2019 року, відповідно до якої письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами, тому суд не бере як докази письмові пояснення, долучені до матеріалів прав та надіслані суду свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки вказані свідки не були безпосередньо допитані в судому засіданні.

Судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи сторони в цій частині, є необґрунтованими.

Доводи захисника, що безперервність відео фіксації порушена, що є грубим порушенням процедури огляду воді на стан сп`яніння, на думку суду, є неслушними, оскільки безперервність відеозапису залежить від технічної спроможності самої бодікамери, та її ресурс не є безмежним, враховуючи час несення служби працівниками поліції, а саме дванадцятигодинне або добове чергування. При цьому наданий відеозапис повною мірою надає можливість встановити фактичні обставини справи для її правильного вирішення.

Інших порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Таку позицію суд розцінює як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Всі інші доводи захисника не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП та не заслуговують на увагу суду.

Проведене дослідження зазначених доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколом про адміністративне правопорушення обставин ОСОБА_1 керував зазначеним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився, так як будь-який обґрунтований сумнів спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, у зв`язку з чим суд вважає, що працівником поліції при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту, в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення, відомості про здійснення відеофіксації.

Суд не бере до уваги посилання захисника щодо одночасного інкримінування ОСОБА_1 в протоколі двох адміністративних правопорушень керування т/з з ознаками сп`яніння та відмову від огляду, що на думку захисника свідчить про відсутність висунутого звинувачення, оскільки диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння не складає самостійного складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а формування у фабули інкримінованого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 707186 №101552 від 17.05.2024 року, як керування транспортним засобом «Mercedes-Benz C200», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager а також в медичному закладі в законному порядку відмовився в присутності двох свідків, відповідає вимогам п. 2.5 Правил дорожнього руху та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Наведені обставини дають суду підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським у відповідності до вимог діючого законодавства, зазначені вище докази, досліджені судом, суд вважає достатньо переконливими, чіткими та такими, що узгоджуються між собою, одержані законним шляхом, а тому у суду не виникло жодних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у скоєному.

Спростовних доказів стороною захисту не надано та судом не встановлено.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, такими, що не викликають жодних сумнівів.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП доведена в судовому засіданні поза розумним сумнівом, оскільки наведені вище докази є в їх сукупності вагомими, чіткими і узгодженими між собою, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила дорожнього руху, спричинив дорожньо-транспортну пригоду з пошкодженням транспортного засобу та керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager, а також в медичному закладі в законному порядку.

При призначенні стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а тому відносно нього слід застосувати у відповідності з вимогами ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

На підставі ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та керуючись статтями 36, 40-1, 245, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

постановила:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

- за ст. 124 КУпАП- у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.;

На підставі ст. 36 КУпАП призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

Стягувач адміністративного стягнення у вигляді штрафу: УПП в Хмельницькій області, 29000, м.Хмельницький, пров. Коцюбинського, 35/2.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач: ГУК у Хмельницькій області/ 21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37971775, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA 0022001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, протоколи серії ААД №707186, ААД №551512.

Стягувач судового збору: Державна судова адміністрація України, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5.

Реквізити для сплати судового збору: одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ):37993783 банк отримувач: Казначейство України (ЕАП) , номер рахунку (IBAN): UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, пункт ставки судового збору 5.

За відсутності в матеріалах справи оригіналів квитанцій про сплату штрафу та судового збору постанова скеровується для примусового виконання у відповідний підрозділ державної виконавчої служби.

Квитанції слід подати у каб. № 603 (6-й поверх), вул. Героїв Майдану,54, м. Хмельницький. У разі направлення оригіналів квитанцій засобами зв`язку вказувати адресу: 29001, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 54 / e-mail: (із обов`язковим зазначенням «направляю квитанції по справі №»).

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа