Справа № 274/6142/24 Провадження № 3/0274/2017/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2024 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Мороко С.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, не працює, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично й проживає, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 162 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

26.07.2024 на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 20.07.2024 серії ВАД № 550807 відносно ОСОБА_1 за ст. 162 КУпАП.

Відповідно до вищевказаного протоколу, 20.07.2024 близько 13:00 ОСОБА_1 , перебуваючи на території центрального ринку в м. Бердичеві по вул. Житомирській, 13, здійснив незаконний обмін валютних цінностей як засіб платежу, а саме: обміняв у невстановленої особи 3185 грн. на 70 євро, чим порушив ст.16 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1995 № 15-93. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 162 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення, про причини неявки не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, з таких підстав.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 20.07.2024 серії ВАД № 550807, складеного щодо ОСОБА_1 , та зафіксоване в ньому заперечення останнім своєї вини, службові особи територіального органу Національної поліції повинні довести той факт, що ОСОБА_1 порушив правила про валютні операції.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний достатнім доказом вини ОСОБА_1 у цій справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, котра притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у судді.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КУпАП, надано лише пояснення громадянина ОСОБА_2 , зі змісту якого вбачається, що 20.07.2024 близько 13 год. на території ринку в м. Бердичеві невідомий чоловік віком 55-60 років запропонував йому обміняти валютні цінності. ОСОБА_2 погодився на цю пропозицію та обміняв наявні в нього 70 євро на 3185 грн. Згодом до нього підійшли працівники поліції та відібрали пояснення щодо цієї події.

Аналізуючи наданий доказ, суддя приходить до висновку, що він не підтверджує вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке йому інкримінується. В письмових поясненнях ОСОБА_2 вказав, що обмін валюти він здійснював в невідомого чоловіка віком 55-60 років. Поряд з цим, відсутні докази, які б підтверджували, що цим чоловіком був саме ОСОБА_1 . Будь-яких інших доказів (наприклад, пояснень свідків, фото, відео тощо) до матеріалів справи не долучено.

Окрім того, диспозиція сформульованої в ст. 162 КУпАП норми є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а отже, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

Так, ст.162 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил про валютні операції, тобто за незаконні скуповування, продаж, обмін, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави. Таким чином, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на відповідний нормативний документ, у якому дані правила зазначені.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення, який надісланий до суду, вказано нечинний нормативно-правовий акт, а саме: Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1995 № 15-93, який 07.02.2019 втратив чинність на підставі Закону України N 2473-VIII від 21.06.2018 «Про валюту і валютні операції».

Також слід зазначити, що суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до рішення ЄСПЛ «Малофєєва проти росії», у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суддя дійшов висновку, що службовими особами територіального органу Національної поліції не доведено належними та допустимими доказами наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП. Отже, суддя констатує відсутність правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате провадження підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. При наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить постанову про закриття справи (ст. 284 КУпАП).

Керуючись статтями 7, 9, 247, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 162 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя С.В. Мороко