Справа № 755/9841/24
Провадження №: 3/755/3908/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2024 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ткача А.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

26 травня 2024 року близько 00 годин 02 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по вул. І.Микитенка, 11-а, у м. Києві, керував автомобілем «SSANG YONG», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що він з дружиною та дитиною 25 травня 2024 року перевозили речі з одного приміщення гаражу до іншого. Вже ввечері, перед початком комендантської години, вони поспішали доїхати до будинку, де вони проживають, щоб занести речі, які необхідні для господарства, та встигнути запаркувати автомобіль. Вони рухалися по дорозі вздовж будинку, не доїхали три під`їзди, оскільки шлях перегородив службовий автомобіль працівників поліції, які приїхали на виклик відносно хуліганських дій мешканців будинку. Дружина, яка була за кермом, зупинила автомобіль, до них підійшли працівники поліції, вони розмовляли про те, як їм проїхати. Він і дружина вийшли з автомобіля. Дружина попросила його заїхати на бровку та газон і припаркувати автомобіль, він погодився. Він сів за кермо, двигун був увімкнений, хотів рухатися, але в цей час підійшли інші працівники поліції та попросили надати документи. Він вийшов з автомобіля та надав документи. Потім працівники поліції безпідставно запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, він відмовився, оскільки за кермом була дружина. Дружина також повідомила, що вона керувала автомобілем. Працівники поліції тривалий час їх тримали, дитина спала в автомобілі, дружина пояснювала, що вона була водієм, а він повинен був тільки припаркувати автомобіль. Він категорично не погоджується з протоколом та просить закрити провадження.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Ткач А.Г. просив закрити провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки він не керував автомобілем, вимога про проходження огляду була незаконна, факт керування не зафіксований, а на припущеннях та недопустимих доказах особа не може бути притягнута до відповідальності.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомила, що вона дружина ОСОБА_1 та має документи на право керування транспортними засобами. Ввечері, 25 травня 2024 вона керувала автомобілем і вони з родиною їхали додому, однак, на дорозі була перешкода, автомобіль працівників поліції. До них підійшов працівник поліції та повідомив, що поки проїхати неможливо. Вони з чоловіком вийшли з автомобіля. Коли вона дізналася, що їм треба почекати, то звернулася до чоловіка з проханням припаркувати автомобіль на бровку. Вона залишила в автомобілі увімкнений двигун, тому він працював коли чоловік сів за кермо. Однак, він не рушив з місця. Попередній патруль поїхав, а приїхали нові працівники поліції та підійшли до них. Працівники поліції не зупиняли їх автомобіль за порушення правил руху та безпідставно і незаконно запропонували чоловіку пройти огляд. Вона неодноразово казала про те, що саме вона керувала автомобілем, що там спить дитина, що дії працівників поліції незаконні, але їх тримали та не відпускали додому. На чоловіка незаконно склали протокол.

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі серії ААД № 530865 від 26 травня 2024 року: «26 травня 2024 року близько 00 годин 02 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по вул. І.Микитенка, 11-А, у м. Києві, керував автомобілем «SSANG YONG», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП».

У судовому засіданні було відтворено відеозапис бодікамер працівників поліції. Працівники поліції перебувають біля під`їзду будинку, поруч компанія молодих людей. На запису о 1.38 з`являється промінь фар автомобіля, який рухається. На часовій відмітці 1.58 рух світла зупиняється. У цей час, працівник поліції, бодікамера якого фіксує ці події, розвертається, і на відмітці часу 2.25 з`являється на відеозапису автомобіль з увімкненими фарами та двигуном. З передніх пасажирських дверей автомобіля виходить ОСОБА_2 , біля дверей водія знаходиться працівник поліції, а за кермом знаходиться ОСОБА_1 . Працівник поліції, на якому розташована бодікамера підходить до водія та просить вийти з автомобіля. ОСОБА_1 виходить із салону автомобіля, відчиняє задні двері та щось робить у салоні автомобіля. В цей час, працівник поліції повідомляє, що відчув від водія запах алкоголю, просить надати документи. ОСОБА_1 надає документи, а працівник поліції поясняє, що він відчуває від ОСОБА_1 запах алкоголю та висуває йому законну вимогу пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у лікаря. ОСОБА_1 не погоджується, мотивуючи тим, що вони майже приїхали додому, в автомобілі знаходиться хвора дитина з температурою і йому потрібно додому. Працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що він повинен виконувати законну вимогу працівника поліції та роз`яснює про наслідки її невиконання. ОСОБА_1 знову пояснює, що йому необхідно додому. Тільки у цей час під`їжджає службовий автомобіль другого патрулю працівників поліції. ОСОБА_2 постійно перебиває працівників поліції, пояснює, що вони вже біля дому і їх ніхто не зупиняв. Працівник поліції постійно звертається до ОСОБА_2 з проханням не заважати йому, оскільки він розмовляє виключно з водієм. ОСОБА_2 каже, що не заважає та згодом знову втручається у розмову. Працівники поліції наполегливо просять ОСОБА_1 пройти обстеження, роз`яснюють наслідки. У цей час, ОСОБА_2 ходить за працівниками поліції та каже, що вони їх незаконно зупинили, показує, що у машині знаходиться дитина, що до їх під`їзду залишилося кілька метрів. Коли ці пояснення не діють на позицію працівників поліції, ОСОБА_2 о 8.49 повідомляє, що вона їхала за кермом. При цьому, за зовнішніми ознаками та поведінкою виникає підозра того, що свідок перебуває у стані сп`яніння. Поряд з цим, ОСОБА_1 не підтверджує, що він не перебував за кермом, та що керувала автомобілем його дружина. ОСОБА_2 кричить, що вони могли об`їхати автомобіль працівників поліції та давно бути вдома, а вони зупинилися і на них ще склали 130. Вона ходить за працівниками поліції та каже, що не було зупинки, тому все, що відбувається далі незаконно, що вона сама слухала ці 130 і добре знає, як треба їх складати, всі дії працівників поліції незаконні. ОСОБА_1 періодично намагається її заспокоїти. Далі, працівники поліції складають протокол, роз`яснюють ОСОБА_1 права, наслідки невиконання законних вимог працівників поліції, ознайомлюють з протоколом. ОСОБА_1 відмовляється від огляду, бо немає законних підстав і він не керував, відмовляється підписувати протокол та зазначати там пояснення. Він вимагає, щоб працівники поліції йому роз`яснювали та називали нормативні акти, якими передбачено розписуватися у протоколах, розписуватись за отримання тимчасового талону, чому він повинен здавати права, чому повинен їздити по тимчасовому талону, тощо. Працівники поліції дають відповідь на усі питання.

Інших доказів у судовому засіданні надано не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Ткача А.Г., пояснення свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме дані, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 530865 від 26 травня 2024 року; у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; у довідці «Армор», відтворивши запис на диску - суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, у ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто суб`єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП , огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з даних, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як встановлено у судовому засіданні водій ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаним про вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, оскільки проходив теоретичні та практичне навчання для підготовки до складання екзаменів для отримання права на керування автомобілем, здав ці екзамени та отримав відповідне посвідчення, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме, на місці за допомогою спец приладу «Драгер» або проїхати з працівниками поліції до відповідного медичного закладу.

Щодо тверджень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що автомобілем керувала ОСОБА_2 , то вони повністю спростовуються дослідженими доказами.

Насамперед, з переглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що між зупинкою автомобіля та з`явлення на екрані автомобіля пройшло 40 секунд, що повністю спростовує версію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що за цей час вони зупинили автомобіль, вийшли із салону, поспілкувалися з працівниками поліції, домовилися припаркувати автомобіль, помінялися місцями та сіли до салону автомобіля.

Крім того, не відповідають обставинам твердження, що сім`я ОСОБА_3 після зупинення автомобіля спілкувалися з працівниками поліції, які вже були на місці події. Однак, за словами водія та свідка. ці працівники одразу поїхали і приїхав новий склад патруля, які не бачили хто дійсно перебував за кермом.

Так, з відеозапису вбачається, що автомобіль зупинився, біля нього знаходиться працівник поліції, ОСОБА_1 перебуває за кермом. До них підходить інший працівник поліції. Вони просять водія ОСОБА_4 вийти з автомобіля, надати документи, висувають вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, і лише згодом приїздить ще один службовий автомобіль працівників поліції, які також до них підходять.

Доказів порушення працівниками поліції вимог Інструкції матеріали справи про адміністративне правопорушення в собі не містять, не було їх надано і у судовому засіданні.

Щодо клопотання адвоката про надання часу для встановлення свідків очевидців події, їх анкетних даних та в подальшому заявлення клопотання про їх допит, то протокол про адміністративне правопорушення було складено 26 травня 2024 року, провадження у суді перебуває з 10 червня 2024 року, судові засідання двічі відкладалися за клопотанням адвоката та для виклику водія, у судовому засіданні був безпосередньо допитаний водій, свідок, досліджені докази, у тому числі відеозаписи події, що свідчить про те, що було достатньо часу для підготовки до судових засідань. Крім того, у клопотанні не зазначено, що перешкоджало водію та адвокату за цей час встановити осіб, на підтвердження яких фактів вони просять їх допитати, з урахуванням обсягу досліджених доказів. Фактично у клопотанні зазначено «виникла необхідність встановити та відкласти». З урахуванням вищенаведеного та обґрунтування клопотання - суддя приходить до висновку про відсутність з обставин зазначених у змісті клопотанні, підстав для задоволення клопотання.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачено єдине адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок .

Відповідно до вимог ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення, може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя Л.А. Мельниченко