Справа № 363/1347/24 Суддя в суді першої інст. - Свєтушкіна Д.А.
Провадження № 33/824/3727/2024 Суддя-доповідач - Дрига А.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Дрига А.М.,

за участю адвоката - Федорова Д.С.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Федорова Д.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 20 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді місцевого суду:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинене за таких обставин.

5 березня 2024 року о 21 год. 25 хв. в смт. Димер, по вул. Бударіна, 10, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, млявість мови, в порушення п.2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Федоров Д.С., оспорюючи наведені в постанові судді місцевого суду фактичні обставини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підстави та обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить: постанову судді скасувати та закрити провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення або вирішити питання щодо можливості застосування аналогії закону та призначити більш м`яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Зокрема, захисник зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції ним було подано клопотання про зупинення провадження у справі з тих підстав, що ОСОБА_1 проходить військову службу в Національній гвардії України та приймає участь в бойових діях, проте ухвалою суду було відмовлено у задоволенні клопотання, оскільки це порушить строки розгляду справи в суді, чим грубо порушено гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя.

Окрім цього, захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_1 був неодноразово нагороджений державними нагородами за службу в Національній гвардії України та право керування транспортним засобом йому потрібне для проходження військової служби.

Заслухавши думку захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши та оцінивши доводи, зазначені апелянтом, суд вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за фактичних обставин, установлених у постанові, доведена наявними у справі належними й допустимими доказами, ретельно дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким суддею місцевого суду надано всебічну та об`єктивну оцінку.

При цьому суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість водія ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 суддею місцевого суду за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є правильною.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Доводи апеляційної скарги адвоката, наведені апелянтом за її змістом, суд апеляційної інстанції вважає об`єктивно необґрунтованими, надуманими та неспроможними, а винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - доведеною наявними в справі належними й допустимими доказами, які будь-яких сумнівів у їх недостовірності не викликають.

Зокрема, твердження апеляційної скарги про необхідність застосування аналогії закону, зокрема, ст. 69 КК України, суперечить вимогам ч. 4 ст. 3 КК України, якою заборонено застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією.

Також, слід звернути увагу на те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відноситься до військових адміністративних правопорушень, і воно вчинене ОСОБА_1 як учасником дорожнього руху, тому є безпідставні доводи захисника про порушення права на захист і доступу до правосуддя.

За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, про що йдеться в апеляційній скарзі адвоката Федорова Д.С., - відсутні.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Федорова Д.С. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 20 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига