ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7198/23 Номер провадження 33/814/730/24Головуючий у 1-й інстанції Олейнікова Г. М. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., при секретарі Чемерис А.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Пінчука Максима Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1

на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 25 вересня 2023 року о 00 год. 10 хв. в м.Кременчуці по просп.Лесі Українки, буд. 69, керував транспортним засобом ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 діючи через свого захисника адвоката Пінчука М.А., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує на відсутність доказів керування ним транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 045512 від 25 вересня 2023 року, поясненнями свідків, відеозаписом подій, зафіксованими нагрудної камерою поліцейського.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Доводи апеляційної скарги щодо оспорення результатів проведеного тесту на предмет сп`яніння з допомогою спеціального технічного приладу на місці не мають правового значення для розгляду справи, оскільки особа притягається до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду.

Твердження скаржника щодо не вручення йому копії протоколу про адміністративне правопорушення дублюють відповідні доводи озвучені у суді першої інстанції і яким надана належна правова оцінка саме, що що поліцейський виконав вимоги ст. 254 ч. 2 КУпАП, так як пропонував отримати ОСОБА_1 . примірник протоколу про адміністративне правопорушення, але останній від отримання примірника відмовився.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності факту керування особою транспортним засобом спростовуються змістом спілкування водія ОСОБА_1 з патрульними поліцейськими, яке зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що особа визнавала факт керування нею автомобілем, оголошувала напрям свого руху і визнавала факт зупинки керованого нею автомобіля екіпажем патрульної поліції.

Посилання скаржника на недоліки складеного поліцейським направлення на огляд водія від 25 вересня 2023 року, то апеляційний суд зауважує, що згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, направлення на огляд водія вручається особі у тому випадку, якщо особа, яка не погодилась з результатами проведеного огляду на місці, погодилась пройти відповідний огляд у медичному закладі будучі доставленою туди поліцейськими.

Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_1 відмовився прослідувати до медичного закладу з співробітниками патрульної поліції, а тому недоліки складеного направлення на огляд не впливають на правомірність ухваленого судом рішення.

При цьому, суд зауважує, що не кожен дефект певного адміністративного акта, яким є й протокол про адміністративне правопорушення, робить його неправомірним.

Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Такий вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий».

Інакше кажучи, за принципами, що сповідує ЄСПЛ, скасування певного акта з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що матеріалами справи доведено та в судовому засіданні не спростовано факт відмови особи, яка не погодилась з результатами проведеного огляду на місці пройти відповідний огляд у медичному закладі будучі доставленою туди поліцейськими, то вказані в апеляційній скарзі порушення при складенні матеріалів про адміністративне правопорушення, апеляційним судом не приймаються.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду, що матеріали справи містять достатній об`єм фактичних даних, які свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з додержанням вимог ст. 33 КУпАП, відповідно до яких при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховуються особа порушника, його майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Підстави для скасування або зміни постанови місцевого суду, що є законною та обґрунтованою відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Пінчука Максима Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця