Справа №587/521/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гончаренко Л. М.
Номер провадження 33/816/652/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адваката ОСОБА_2 розглянувши в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Луніки Т.Я. на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 25.03.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,6 грн.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 25.03.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він 18.02.2024 о 13.57 год на а/д Суми-Полтава км 10 Сумська область, Сумський район в напрямку с. В.Сироватка керував автомобілем «ВАЗ-210930» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей значно звужені і не реагують на світло, млява мова, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі ухилився шляхом відмови, що зафіксовано нагрудним відеореєстратором DMT-1 АА00454, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП України.

З таким рішенням судді не погодилась захисник Луніка Т.Я. і подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 25.03.2024 скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу такого правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначав, що постанова судді незаконна, необґрунтована, а сам судовий розгляд проведено судом не повно та формально. Захисник не погоджувався з висновком суду першої інстанції про те, що направлення водія на огляд з метою виявлення стану сп`яніння видається працівником поліції уповноваженій особі закладу охорони здоров`я, а не особі, яка керувала транспортним засобом і лише за обставин, якщо така особа має бажання проходити відповідний огляд. Коли особа, яка керує транспортним засобом не бажає проходити огляд в закладі охорони здоров`я, то направлення не видається. На переконання захисника таке направлення видається поліцією в будь-якому випадку. Також захисник вважав, що поліцією порушено вимоги ст. 266 КУпАП і запропонований поліцією ОСОБА_1 порядок огляду на стан наркотичного сп`яніння не дійсний. В обґрунтування таким висновкам захисник зауважував, що ОСОБА_1 поліція не пропонувала пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Не погоджувався захисник і з належністю і допустимістю як доказу відео з нагрудних камер поліції, оскільки це відео не безперервне. Також сторона захисту вважала упередженими дії поліції щодо ОСОБА_1 , оскільки огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було запропоновано пройти відразу після перевірки даних щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, без встановлення ознак сп`яніння і без зазначення причин направлення водія на огляд. Більше того, ознаки сп`яніння поліцією встановлювались шляхом світіння телефоном ОСОБА_1 в очі, а на самому відео не видно чи бліда шкіра в останнього.

Вислухавши доводи захисника ОСОБА_2 , який апеляційну скаргу підтримав, просив постанову судді суду першої інстанції, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, вивчивши матеріли справи та доводи скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з доводами апеляційної скарги, попри твердження захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок судді про існування в діях ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена наступними доказами а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №655175 від 18.02.2024, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1), рапортом (а.с. 2), оптичним диском з відеозаписом правопорушення, з якого вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, виявлення у нього працівниками поліції ознак наркотичного сп`яніння, факт пропозиції пройти огляд на встановлення наявності чи відсутності наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду (а.с. 3), рапортом (а.с. 4).

Переконливих підстав для недовіри вказаним доказам як судом першої, так і апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 цього правопорушення суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеним, а його дії правильно кваліфікував за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 , всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник зазначав в тому числі і про ті обставини, які виступали предметом оцінки суду, та які правильно визнані судом, як необґрунтовані та безпідставні.

Так, захисник стверджував, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння чи направлення водія на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння. До вказаного апеляційний суд відноситься критично, оскільки по-перше вказана обставина, за встановлених судом обставин, ніяким чином не виключає з дій ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а по-друге ОСОБА_1 притягується до відповідальності саме за порушення ним п. 2.5 ПДР України за відмову від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Щодо посилання захисника на те, що відеозапис не безперервний, у зв`язку з чим його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі, то тут апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який правильно наголосив на тому, що долучений відеозапис повною мірою надає можливість суду встановити фактичні обставини справи для її правильного вирішення та є достатніми для того, щоб разом із протоколом про адміністративне правопорушення, зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також захисник в апеляційній скарзі наголошував, що поліція ОСОБА_1 не пропонувала пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, до чого суд апеляційної інстанції відноситься критично, оскільки огляд на встановлення в особи саме стану наркотичного сп`яніння проводитися виключно в закладі охорони здоров`я, а не за допомогою газоаналізатора на місці зупинки транспортного засобу.

Щодо висновків захисника про упередженість дій поліції по відношенню до ОСОБА_1 , то вони ґрунтуються виключно на суб`єктивних припущеннях апелянта як і висновки про те, що в ОСОБА_1 чітких ознак наркотичного сп`яніння не вбачалось.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 обґрунтовано та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, як того просив захисник, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 25.03.2024, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Луніки Т.Я. на цю постанову, без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.