ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 641/5368/23 Головуючий 1 інстанції: Онупко М.Ю.
Провадження №: 33/818/1064/24 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві ОСОБА_1 , з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , з участю його захисника адвоката Давидова В.О., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові, в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 06 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП невідомий, солдат ВЧ НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 605721 від 15.08.2023 року, складеного інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Следнєвою Л.М., 14.08.2023 року о 08 год. 02 хв. в м. Харків, пр-т. Героїв Харкова, 130 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом BMW 525D д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря нарколога КНП ХОР ОНД № 2126 від 14.08.2023 року. Водій ОСОБА_2 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення Серії ААД № 605721 від 15.08.2023 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2126 від 14.08.2023 року відповідно до якого ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння, відеозаписами з бодікамер №№ 471775, 470924, 467609.

Таким чином, суд визнав ОСОБА_2 винним в порушенні вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник правопорушника ОСОБА_2 адвокат Давидов В.О. подав апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10 06 2024 року та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт вказує, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, а відеозапис, що долучений до матеріалів справи, не є належним доказом.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що працівники поліції порушили вимоги ч.3, ч.4, ч.6 ст.266-1 КУпАП та не мали права проводити огляд на стан сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_2 .

Адвокат Давидов В.О. наголошує, що докази, які знаходяться у матеріалах справи, жодним чином не доводять вини ОСОБА_2 та є недопустимими, недостатніми.

Додатково до канцелярії Харківського апеляційного суду було подано клопотання про виклик свідка, клопотання про долучення документів, клопотання про зупинення провадження по справі, клопотання про витребування повного відеозапису по справі, клопотання про проведення експертизи з технічного дослідження матеріалів відеозвукозапису.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисник Давидов В.О., підтримували подані клопотання та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, вину в діях водія ОСОБА_2 не визнали та зазначили, що працівники поліції ставилися до водія з упередженням.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 605721 від 15.08.2023 року 14.08.2023 року о 08 год. 02 хв. в м. Харків, пр-т. Героїв Харкова, 130 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом BMW 525D д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря нарколога КНП ХОР ОНД № 2126 від 14.08.2023 року.

Таким чином водій ОСОБА_2 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник Давидов В.О. та правопорушник ОСОБА_2 підтримували клопотання про виклик свідка, клопотання про долучення документів, клопотання про зупинення провадження по справі, клопотання про витребування повного відеозапису по справі, клопотання про проведення експертизи з технічного дослідження матеріалів відеозвукозапису.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника про виклик свідка лікаря ОСОБА_3 , адже допит свідка є правом, а не обов`язком суду, а доказів щодо доведення вини ОСОБА_2 , на думку суду апеляційної інстанції, в матеріалах справи достатньо.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисникапро зупинення провадження по справі, адже жодною нормою КУпАП не передбачена та не врегульована процедура зупинення провадження по справі.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про витребування повного відеозапису по справі, клопотання про проведення експертизи з технічного дослідження матеріалів відеозвукозапису, адже, на думку суду першої інстанції, відеозаписи, що долучені до матеріалів справи працівниками поліції, є повними, долучені належним чином та доступні для відтворення та доведення вини ОСОБА_2 .

Додатково правопорушник ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що працівники поліції упереджено ставляться до військовослужбовців, але при перегляді відеозаписів із бодікамер №№ 471775, 470924, 467609 суд апеляційної інстанції не вбачає жодної упередженості до водія ОСОБА_2 , тому суд ставиться критичного до пояснень водія ОСОБА_2 .

Крім того, при перегляді відезаписів із бодікамер №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , 467609 суд вбачає факт пропозиції ОСОБА_2 неправомірної вигоди працівникам поліції та просить вибачення, що свідчить про намір водія ОСОБА_2 уникнути від відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7,12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

З чого слідує, що працівник поліції, виявивши ознаки алкогольного сп`яніння, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Факт перебування водієм ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком лікаря нарколога КНП ХОР ОНД № 2126 від 14.08.2023 року.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_2 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення правопорушника і захисника в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 06 2024 року по справі щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника, - залишити без задоволення.

В задоволенні клопотання про виклик свідка, витребування відеодоказів, призначення експертизи відеозаписів, зупинення провадження по справі, - відмовити.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило