Справа № 462/4000/24 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 33/811/1020/24 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю захисника адвоката Онишкевича І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Туза Богдана Миколайовича на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 20 червня 2024 року,

встановив:

вищенаведеною постановою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн 60 коп судового збору в дохід держави.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 25.04.2024 року о 22 год. 50 хв. у м. Львові на вул. І.Виговського, 14 керував транспортним засобом автомобілем Opel Zefira, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Аlcotest Drager 6820, тест № 2451. Результат огляду 1,47 ‰. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Туз Богдан Миколайович подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова суду незаконна та необґрунтована, ухвалена із неправильним застосуванням норм матеріального права, а також із порушенням норм процесуального права.

Звертає увагу на те, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №637934 від 25.04.2024 працівником поліції було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки останньому не було роз`яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Вказує на те, що в графі щодо роз`яснення прав передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України відсутній підпис особи. Натомість, підпис ОСОБА_1 наявний в графі про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи. Крім того, факт роз`яснення прав не підтверджується жодним із відеозаписів з нагрудних камер, які були долучені до матеріалів справи.

Апеляційний суд приймає до уваги, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з чим участь цієї особи в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 знає про наявність відповідного провадження в суді апеляційної інстанції, повідомлявся про розгляд апеляційної скарги в установленому законом порядку, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не повідомив про бажання приймати участь у судовому засіданні, враховуючи що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою під час розгляду справи в апеляційній інстанції, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши захисника адвоката Онишкевича І.А., який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на позицію апелянта, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 637934 від 25.04.2024 року, протоколом тесту № 2451 за результатом огляду ОСОБА_1 із застосуванням приладу Drаger, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким зокрема зафіксовано ознаки, присутні у водія, на підставі яких було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, рапортом від 25.04.2024 року, відеозаписами нагрудної камери патрульного поліцейського.

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не заслуговують на увагу апеляційні доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 637934 від 25.04.2024 року, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, про що міститься його власноручний підпис у відповідній графі протоколу.

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Крім того, з відеозаписів clip-2 (починаючи з 07:08) та clip-3 (починаючи з 06:18 вбачається, що працівником поліції було роз`яснено права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Тому доводи сторони захисту, що не було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, апеляційним судом вважаються необґрунтованими.

Жодних порушень працівниками поліції вимог нормативно-правових актів щодо складання процесуальних документів, апеляційний судом не встановлено.

Таким чином, зважаючи на конкретні обставини справи, правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, а тому зазначені у апеляційних скаргах обставини не можуть вважатись такими, що є підставою для закриття справи.

Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не суперечать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

Апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційних скарг не було наведено.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 20 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Туза Богдана Миколайович без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук