СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/5012/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравець В.М., за участю прокурора Київської міської прокуратури Кузьо Н.В. та ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань у м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посада: в.о. директора Київського авіаційного фахового коледжу, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 700 від 05.07.2024, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки директора Київського авіаційного коледжу, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжила заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та 19.09.2023 в умовах реального конфлікту інтересів прийняла рішення щодо преміювання працівників коледжу за збільшений обсяг робіт, за чітке і своєчасне виконання посадових обов`язків, прояв ініціативи при їх виконання та до Всеукраїнського Дня бібліотек, у тому числі і ОСОБА_2 , у розмірі 9 339 грн., яка є її сестрою, та вчинила дії шляхом особистого підписання наказу від 19.09.2023 № 64-Ф «Про преміювання працівників, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 698 від 05.07.2024, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки директора Київського авіаційного коледжу, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжила заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та 19.09.2023 в умовах реального конфлікту інтересів прийняла рішення щодо преміювання працівників коледжу за збільшений обсяг робіт, у тому числі і себе, як куратора групи, у розмірі 0,2 посадового окладу, та вчинила дії шляхом особистого підписання наказу № 39-Ф, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 697 від 05.07.2024, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки директора Київського авіаційного коледжу, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не повідомила свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо встановлення премій працівникам коледжу за збільшений обсяг робіт, у тому числі і особі, як куратору групи, у розмірі 0,2 посадового окладу, та вчинення дій шляхом особистого підписання наказу від 19.06.2023 № 39-Ф, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 699 від 05.07.2024, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки директора Київського авіаційного коледжу, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не повідомила свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо встановлення премій працівникам коледжу за збільшений обсяг робіт, за чітке і своєчасне виконання посадових обов`язків, прояв ініціативи при їх виконання та до Всеукраїнського Дня бібліотек, у тому числі і ОСОБА_2 , у розмірі 9 339 грн., яка є її сестрою, та вчинила дії шляхом особистого підписання наказу від 19.09.2023 № 64-Ф «Про преміювання працівників, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала та не заперечувала обставини, викладені у протоколах про адміністративне правопорушення № 697 - № 700 від 05.07.2024.

У судовому засіданні прокурор Київської міської прокуратури Кузьо Н.В. підтримав висновки, складені уповноваженою особою, які викладені у протоколах про адміністративне правопорушення № 697 - № 700 від 05.07.2024 стосовно ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, вивчивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ч. 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів , - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів , - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом досліджені докази, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення № 697 - № 700 від 05.07.2024, письмові пояснення від 10.06.2024 ОСОБА_1 , копії наказів від 19.06.2023 № 39-Ф, від 19.09.2023 № 64-Ф, від 02.06.2023 № 218к, від 02.06.2023 № 42-к, від 02.12.2022 № 92-К, від 09.04.2015 № 23-к, від 05.09.2023 № 87, від 13.07.2023 № 850, копія посадової інструкції директора Київського авіаційного фахового коледжу, копія пояснень ОСОБА_1 , копія статуту Київського авіаційного фахового коледжу, копія попередження про спеціальні обмеження, встановлені ЗУ «Про запобігання корупції», копія пам`ятки щодо заборон і обмежень для осіб, зазначених у п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», копія протоколу № 12 зборів трудового колективу Київського авіаційного технікуму від 15.12.2017,копія колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом, копія положення про порядок преміювання та виплати матеріальної допомоги працівникам Київського авіаційного технікуму, копія положення про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Київського авіаційного фахового коледжу, службові записки від 13.06.2023, 12.06.2023,

Відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», Суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: а) посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, члени Ради нагляду за аудиторською діяльністю Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю, які не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті, посадові особи та інспектори Інспекції із забезпечення якості Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю, члени Ради Аудиторської палати України, посадові особи Аудиторської палати України та працівники комітету з контролю якості аудиторських послуг Аудиторської палати України та комітетів з контролю якості аудиторських послуг професійних організацій аудиторів та бухгалтерів, Голова, заступники Голови, інші члени Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, крім обраних з числа здобувачів вищої освіти та представників всеукраїнських об`єднань організацій роботодавців, а також посадові особи секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти.

Згідно п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

Крім цього, суд бере до уваги, п. 3 листа від 22.05.2017 р. № 223-943/0/4-17 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, згідно якого, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП повністю підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення нею вимог п. 2 - п. 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», а відтак ОСОБА_1 є винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Ч. 2 ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Беручи до уваги характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, суд приходить до висновку про накладення на неї стягнення: за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1 700,00 грн.) та за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3 400,00 грн.), та зважаючи на вимоги ст. 36 КУпАП призначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3 400,00 грн.).

Ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 172-7, 221, 247, 268, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_4 стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400,00 грн., який підлягає сплаті за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Святош.р-н/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0026009, код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Святош.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) -37993783, банк отримувача -Казначейство України(ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) -899998, рахунок отримувача UA0026009, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, Святошинський районний суд міста Києва) судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя В.М. Кравець