Унікальний номер справи 752/3346/24
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/3661/2024
Суддя суду першої інстанції О.С. Первушина
Суддя у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

19 липня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Владислава Сергійовича на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 травня 2024 року про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

у с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопрушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано його адміністративному стягненню - штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 20.01.2024 року о 18 годині 00 хвилин, поблизу будинку № 57 по вулиці Саперно-Слобідській в місті Києві, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані наркотичного сп`яніння, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Огляд на стан сп`яніння за згодою водія ОСОБА_1 проводився у КНП «КМНКЛ Соціотерапія» і згідно висновку №000125 від 26.01.2024 року ОСОБА_1 20.01.2024 року о 19:05 перебував у стані наркотичного сп`яніння (каннабіноїди).

Не погоджуючись з постановою судді захисник ОСОБА_1 - адвокат Лисенко В.С. подав 14.06.2024 до Київського апреляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову судді суду першої інстанції та справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що працівники поліції при оформленні адміністративного матеріалу, допустили ряд процесуальних порушень, дотримання яких є обов`язковими при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП.

Судом першої інстанції при ухваленні рішення безпідставно не прийнято до уваги аргументи ОСОБА_1 та його захисника, які наголошували на порушенні процедури при проведенні огляду особи на стан сп`яніння та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що поліцейський, яка складала протокол про адміністративне правпрушення не була присутня на місці події, не виявляла ознаки правопорушення та відповідно не здійснювала збирання доказів. Окрім того, запис створено 08.02.2024 особою ОСОБА_2 (0001166). Згадки про запис з «бк 474389» на який в протоколі ААД № 642154 посилається поліцейський ОСОБА_3 , на відеозаписі не виявлено. Відезапис не містить жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. На момент прибуття поліцейських, автомобіль знаходився в нерухомому стані. Отже, долучений відеозапис як доказ є недопустимим, оскільки отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод ОСОБА_1 , гарантованих Конституцією та законами України.

Апелянт зауважує, що повідомлення інспектора про запрошення до підрозділу поліції на 04.02.2024 о 09 год. 00 хв. для складання протоколу про адмістративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке було ним оформлене 20.01.2024 не передбачене чинним законодавством. Відповідне повідомлення свідчиить про упереджене ставлення інспектора до особи ОСОБА_1 та існування безпідставної, проте заздалегідь сформованої позиції. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 642154, складений 04.02.2024 в той час, коли подія відбувалася 20.01.2024.

Зазначає, що для притягнення до відповідальності особи повинен бути доведений, та належним чином зафіксований саме «стан сп`яніння». Юридичною підставою для проведененя огляду особи є письмове направлення на огляд водія транспртного засобу з метою виявлення стану алкогольогого, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. Проте, дане направлення поліцейський ОСОБА_4 не складав ні перед виїздом до закладу ні безпосередньо в ньому, що свідчить про порушення п. 8, п. 11, п. 12 Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735.

У акті медичного огляду, складеного відносно ОСОБА_1 , не виявлено жодної ознаки, при яких спостерігаються зміна поведінки або розлади сприйняття, тобто гострої інтоксикації внаслідок вживання канабіноїдів та факту перебування в стані сп`яніння після вживання марихуани. Очевидним є факт, що проста констатація наявності канабіноїду в тілі людини ще не свідчить про те, що така людина перебуває в стані наркотичного сп`яніння, оскільки вміст канабіноїдів є меншим, ніж порогове значення для інтоксикації.

Окрім того, в травні 2023 року у ОСОБА_1 , стався рецедив основного захворювання «Гострого панкреатиту», «Застійна гастропатія», що супроводжувалось різкими болями в епігастральній ділянці, блювотою. При проведенні огляду, лікар цим не цікавився.

Апеляційна скарга також містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.05.2024, яке обгрунтоване тим, що постанова ОСОБА_1 отримана 04.06.2024, а отже вчасно подати апеляційну скаргу скаржник не мав можливості. На підставі викладеного просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції від 29 травня 2024 року.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова була винесена 29 травня 2024 року.

Матеріали справи не містять доказів вручення (направлення) ОСОБА_1 або його захиснику копії постанови.

Згідно розписки, наявної в матеріалах справи, постанова отримана ОСОБА_1 04.06.2024 (а.с. 42).

З метою доступу до правосуддя, суд дійшов висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 травня 2024 року ОСОБА_1 пропущений з поважних причин.

Обмеження на реалізацію право на оскарження, яке може полягати у непоновленні строку скаржнику, порушить саму суть права. Фактично, без поновлення строку на подання апеляційної скарги, скаржник буде позбавлений на реалізацію важливого елемента права на справедливий суд, як право на звернення до апеляційного суду за захистом своїх прав.

За таких обставин, клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Лисенка В.С. про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Лисенко В.С. підтримали подану апеляційну скаргу, просили задовольнити її з викладених підстав.

Переглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Лисенка В.С., апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог статей 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 2.9а) ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Згідно приписів ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 642154 від 04 лютого 2024 року ОСОБА_1 20 січня 2024 року о 18 год. 00 хв. в м. Києві, по вул. Саперно-Слобідська, 57 керував транспортним засобом «MERCEDES BENZ» в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медзакладі наркологом зі згоди водія. Стан наркотичного сп`яніння підтверджується висновком лікаря № 000125.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000125 від 26.01.2024 (дата і точний час огляду 20.01.2024 о 19:05 год) ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, внаслідок вживання канабіноїдів.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) ПДРУкраїни, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови судді суду першої інстанціїна відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги та встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, такими що відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, на обґрунтування порушення ОСОБА_1 пункту 2.9 а) ПДР України, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис з нагрудної камери поліцейського № 474389, висновок лікаря-нарколога, який підтвердив стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 був запрошений з`явитися 04.02.2024 о 09 год. 00 хв. до підрозділу поліції для складання протоколу про адміністративне правопрушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, йому було роз`яснено ст. 63 Конституції України.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000125, складений 26.01.2024, дата заповнення якого 20.01.2024 о 19 год 05 хв., а також диск із відеозаписом з нагрудної бодікамери працівника поліції №474389.

Згідно з висновком КНП КМНКЛ «Соціотерапія» від 26.01.2024 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на підставі акту медичного огляду № 000125, проведеного 20.01.2024, дата заповнення якого 26.01.2024 о 19 год 05 хв. встановлено, що ОСОБА_1 перебував у наркотичному стані канабіноїди.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому відсутні будь - які сумніви у їх достовірності.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС (п. 2 Порядку № 1103).

Пунктом 3 Порядку № 1103 визначено, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п. 13 Порядку № 1103 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 16, 19 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ від 09 листопада 2015 року № 1452/735, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що у матеріалах справи містяться докази, які беззаперечно доводять порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.9 а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, що могли стати підставою невиконувати ОСОБА_1 законних вимог поліції про проходження огляду на стан сп`яніння. Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Будь-яких порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення судді суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Хибними є доводи апеляційної скарги щодо розбіжності у часі складення протоколу про адміністративне правопорушення та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння.

Так, огляд ОСОБА_1 проводився лікарем 20.01.2024 о 19 год 05 хв., але висновок КНП КМНКЛ «Соціотерапія» був заповнений 26.01.2024, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складено на підставі акта медичного огляду №000125 від 20.01.2024 складеному о 19 год 05 хв., що відповідає часу, вказаному на відеозаписі.

Згідно з п. 8 Інструкції № 1452/735 метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Так, відповідно до результатів лабораторного дослідження № 227 з метою визначення наркотичного засобу досліджувалась сеча ОСОБА_1 та була виявлена речовина марихуана (каннабіноїди), дата проведення дослідження 23.01.2024 (а.с.29). Саме лікар дійшов висновку про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, оскільки вирішення такого питання потребує спеціального знання та не відноситься до компетенції суду. А тому посилання апелянта на невстановлену кількість каннабіноїдів, відсутність їх у переліку наркотичних засобів суд оцінює критично, оскільки рослини роду коноплі (Cannabis) - рослини будь якого виду роду канабіс є рослинами, які містять наркотичні засоби, відповідо до списку №3 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. Відповідно до висновку КНП КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння канабіноїди (а.с.3).

Таким чином, оскільки для проведення лабораторних досліджень з метою визначення наркотичного засобу необхідний час, доводи апеляційної скарги про порушення поліцейським процедури проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП та вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» при проведенні огляду на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та повністю спростовуються встановленими судом обставинами справи.

Долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. З відео вбачається, що 20.01.2024 в результаті наїзду на бардюр на проїзжій частині по вул. Саперно-Слобідській, 57 зупинився автомобіль «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 . Працівники поліції, які перебували на патрулюванні поблизу місця події, підійшли до автомобіля, поцікавилися що спричинило такий різкий маневр автомобіля, а також запитали хто перебував за кермом автомобвля «Mercedes-Benz» під час руху. ОСОБА_1 на запитання поліцейського чітко кілька разів відповідав, що він був за кермом автомобіля. Працівники поліції перевірили документи, речі та повідомили водію про підозру у керуванні ним автомобілем у стані сп`яніння, оскільки вони бачили, як автомобіль рухався із значним перевищенням швидкості, після чого запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що водій ОСОБА_1 погодився.

Далі з відеозапису вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 по телефону, що згідно висновку № 000125 від 26.01.2024, він 20.01.2024 перебував у стані наркотичного сп`яніння, та йому необхідно з`явитися до відділку поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на що ОСОБА_1 повідомив, що із висновком ознайомлений. Підстави вважати вказаний відеозапис неналежним та недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного судового рішення та спростовували його висновки апелянтом не наведено.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Такі доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, та свідчать про намір ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, проте висновків судді викладених у постанові вони не спростовують.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.05.2024 стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Лисенку Владиславу Сергійовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Владислава Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Поливач