ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1798/24 Справа № 202/6444/24 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Мерешко М.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Мерешко М.Л. на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2024 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, ОСОБА_1 , 23 квітня 2024 року о 02 годині 40 хвилин у м. Дніпро на вул. М. Міхновського, 25 керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння - порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатор Драгер 6820, результат позитивний - 2,19 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

В апеляції:

- адвокат Мерешко М.Л. просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 та його представника, жодних повідомлень та повісток не надходило, а копію оскаржуваної постанови від 06 червня 2024 року було отримано 17 червня 2024 року.

Вимоги апеляційної скарги по суті мотивує тим, що суд першої інстанції в супереч вимогам закону не сповістив учасників судового розгляду про дату та час судового розгляду та розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його представника.

Також адвокат вказує, що під час складання адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, а тому числі на адвокатську допомогу, чим порушили право ОСОБА_1 на захист.

Крім цього, адвокат вказує, що відеозапис, який міститься на диску має декілька корегованих частин, тобто не вівся безперервно і не в повному обсязі, як того вимагає Інструкція. Також адвокат вказує на відсутність відомостей про серію і номер приладу, на який здійснювалась фіксація.

Перевіряючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови, враховую, що справа була розглянута 06 червня 2024 року без належного повідомлення як ОСОБА_1 , так і його представника. Відповідно до стверджень адвоката, що не спростовується матеріалами справи, копію оскаржуваної постанови було отримано 17 червня 2024 року, таким чином, з метою не порушення доступу до правосуддя та не порушення права ОСОБА_1 на захист, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Так, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративні правопорушення серії ААД № 690673 від 23 квітня 2024 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; роздруківкою з приладу Драгер, відповідно до якої, у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння, результат 2,19 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у ОСОБА_2 виявлено стан сп`яніння, результат 2,19 ‰; рапортом інспектора УПП в Дніпропетровській області, відповідно до якого, за порушення комендантської години було зупинено транспортний засіб, в ході спілкування, у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти тест на приладі Драгер, результат 2,19 ‰; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 добровільно пройшов огляду на стан алкогольного сп`яніння на приладі Драгер, результат якого 2,19 ‰, при цьому не вказував на жодні зауваження щодо незгоди з таким результатом огляду, а також не вказував на порушення порядку його огляду на стан алкогольного сп`яніння з боку працівників поліції.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги в тій частині, що суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його представника, то слід зазначити, що вказані недоліки були нівельовані під час апеляційного перегляду, який відбувся за участі представника ОСОБА_1 , - адвоката Мерешко М.Л., що в даному випадку не свідчить про порушення права ОСОБА_3 на захист або обмеження доступу до правосуддя.

Також є безпідставними зауваження адвоката в тій частині, що ОСОБА_1 не був ознайомлений з його правами та можливістю скористуватися правовою допомогою, оскільки сам ОСОБА_1 особисто поставив відповідний підпис в графі протоколу про ознайомлення з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Не є слушним зауваження адвоката на те, що відеозапис, який міститься на диску має декілька частин, тобто не вівся безперервно і не в повному обсязі, оскільки на наявному відеозаписі, який є досить тривалим, чітко зафіксований початок спілкування співробітників поліції з ОСОБА_1 , а також факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Сам факт того, що відеозапис містить окремі відеозаписи з різних камер поліцейських, які слідують один за одним, не свідчить про фальсифікацію цього відеозапису.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Мерешко М.Л. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу редставника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Мерешко М.Л, - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко