ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1929/24 Справа № 181/1520/23 Суддя у 1-й інстанції - Літвінова Л. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Межівського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водія в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

За постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

15 липня 2024 року на вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що строк на оскарження постанови був пропущений з поважних причин, оскільки автомобілем він не керував та не підписував жодних документів. Зазначає, що йому не було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та в судові засідання його ніхто не викликав. Вказує, що про існування постанови він дізнався 10 липня 2024 року з сайту Судової Влади.

Про час, дату та місце судового засідання ОСОБА_1 повідомлений належним чином, зокрема шляхом отримання SMS-повідомлення, однак останній в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. За наведеного, з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за його відсутності, оскільки його неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Слід також звернути увагу, що на попередню дату судового засідання, а саме на 31 липня 2024 року ОСОБА_1 також був належним чином повідомлений шляхом отримання SMS-повідомлення, однак на адресу апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 , - адвоката Лихосенка Є.О. про відкладення слухання справи на іншу дату.

Перевіривши матеріали справи стосовно обставин, покладених в обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження, виходжу з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Вказані норми закону вимагають додержання процесуальних строків, зазначені положення є визначальними і в практиці Європейського Суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, складовою якої є обов`язковість судових рішень, які вступили в законну силу і дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутнім в суді першої інстанції під час ухвалення оскаржуваної постанови від 29 вересня 2023 року.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про доставку SMS-повідомлення, ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, а саме 29 вересня 2023 року.

Таким чином, ОСОБА_1 був обізнаний про перебування в провадженні Межівського районного суду Дніпропетровської області відносно нього справи про адміністративне правопорушення, а також належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. При цьому заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 або його представника не надходило, у зв`язку з чим суд розглянув справу за відсутності останнього, що відповідає і узгоджується з вимогами ст. 268 КУпАП.

Отже, будучи достеменно обізнаним про дату і місце розгляду адміністративної справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 проявив інтерес до її результату 15 липня 2024 року, тобто через досить тривалий час, а саме майже через рік, звернувшись до суду з апеляційною скаргою.

Вирішуючи дане клопотання, зважаю на те, що лише наявність поважних причин, які повинна довести особа, яка заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, є підставою для поновлення пропущеного строку.

Проте, даних, що ОСОБА_1 до моменту подання апеляційної скарги, мав якісь непереборні перешкоди для своєчасного звернення до суду з апеляцією, чи перебував за межами регіону, виконував бойові завдання, або інші обставини, які позбавляли його можливості своєчасно звернутися до суду, не наведено і в апеляційній інстанції таких даних, відомостей чи доказів не надано.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, вважаю, що ОСОБА_1 тривалий час інтересу до результатів розгляду справи не проявляв, маючи об`єктивну можливість дізнатися про результати розгляду справи та в межах строку апеляційного оскарження подати апеляційну скаргу.

Даний висновок повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі Пономарев проти України Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі Устименко проти України від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13 липня 2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.

Враховуючи наведене вище, вважаю, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, зазначені ОСОБА_1 в обґрунтування клопотання, не є поважними, а відтак, не можуть бути підставою для поновлення такого строку.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в поновленні строку на оскарження постанови Межівського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та апеляційну скаргу повернути особі, які її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко