Номер провадження 3/754/3852/24
Справа №754/9445/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2024 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Скляренко У.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2024 року о 08 год. 55 хв. в м. Києві по вул. Драйзера, 9, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість ходи, неприродна блідість обличчя. Згідно протоколу медичного огляду №003079 водій керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 А ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розгляд справи 17.07.2024 відкладався через неявку у судове засідання ОСОБА_1 на 22.07.2024.

22.07.2024 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи для підготовки тактики захисту.

Розгляд справи було відкладено на 9.30 год. 31.07.2024

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином про розгляд справи повідомлений.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Приходько П.В., заперечив факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, зазначив, що напередодні ОСОБА_1 проходив лікування хребта призначене лікарем невропатологом, зокрема внутрішньомязова ін`єкція препаратом Тіонекс, з даного приводу захисником заявлено клопотання про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи. Крім того, просив закрити провадження по справі посилаючись на порушення працівниками поліції ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», що полягали в безпідставній зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за штучно створених підстав, а саме не увімкненим сигналом повороту. При цьому зазначив, що посадові особи органів поліції не відсторонювали ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів відповідно до ст. 252КУпАП здійснюється суддею за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За змістом вимог п. 2.9 А Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У відповідності до диспозиції ст. 130 ч. 1 КУпАП відповідальність за даною нормою настає, зокрема, у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Не зважаючи на заперечення вини, винуватість ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження у досліджених у судовому засіданні доказах.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №460208 від 21 червня 2024 року, 10 червня 2024 року о 08 год. 55 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість ходи, неприродна блідість обличчя, який зафіксований протоколом медичного огляду №003079 від 15 червня 2024 року КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія».

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст. 254,256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеноюст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими суддею по справі.

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003079 від 15 червня 2024 року огляд ОСОБА_1 був проведений КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» ОСОБА_2 . За результатами проведення огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного (стимулятори амфетамін) сп`яніння.

Вищевказані протокол про адміністративне правопорушення та висновок щодо результатів медичного огляду підписані ОСОБА_1 без будь-яких заперечень та зауважень, що також підтверджує обставини, викладені у вказаних документах.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також підтверджується даними відеозаписів, з яких убачається, що останній був зупинений працівником поліції, який при спілкуванні із водієм виявив у нього ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість ходи, неприродна блідість обличчя). На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі водій погодився. У подальшому лікарем КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» ОСОБА_2 було проведено огляд ОСОБА_1 та встановлено у зразках його біологічного середовища ознаки вживання амфетаміну.

Всупереч доводів сторони захисту, проведення тесту за допомогою тест-систем є лабораторним дослідженням, передбаченим Інструкцією. Відповідно до пункту 9 розділу ІІІ Інструкції використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак ОСОБА_1 при проходженні огляду не вимагав надання йому такого сертифікату.

Суддя оцінює критично твердження захисника щодо хибності результатів проведеного тесту, який проходив ОСОБА_1 , оскільки підстави вважати невірними результати лабораторного дослідження біологічного середовища, які проведені в межах медичного огляду, проведеного професійним лікарем, відсутні.

Слід також зауважити, що лікар медичного закладу самостійно у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання та кваліфікацію і несе правову відповідальність за правильність свого висновку.

Тобто встановлення діагнозу на підставі проведеного огляду є медичним, а не юридичним аспектом та не може встановлюватися судом самостійно, так як суд не може використовувати під час розгляду справи інші знання, крім правових.

Щодо твердження захисника про те, що позитивний висновок про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння може бути викликано вживанням препарату Тіонекс, слід зауважити, що до клопотання захисника про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи не долучено жодних доказів про проходження ОСОБА_1 лікування та призначення саме цього препарату.

Також суддя констатує, що медичний висновок є лише одним із доказів, передбаченихст. 251 КУпАП, який не має наперед встановленої доказової сили, а оцінюється нарівні з іншими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді результатів тестування сечі на вміст будь-яких наркотичних речовин у разі отримання попередніх позитивних результатів необхідно керуватись клінічною картиною медичного огляду, тому підстав для сумніву в достовірності проведеного тесту у судді немає. Діагноз лікаря, який вноситься до акту медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі результатів тестування, а він звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак наркотичного сп`яніння: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння очей, сповільненість або навпаки підвищена жвавість, нечіткість при виконанні координаторних проб, ступінь порушення реакції та інші ознаки, які вказують на можливий стан сп`яніння. Клінічні дані в поєднанні із результатом тесту дають можливість визначити, чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин.

При цьому звертається увага на те, що заключний діагноз про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння був встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних, при цьому позитивна проба на сп`яніння будь-якого походження, яку було виявлено із використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, є підтвердженням знаходження особи у стані сп`яніння, а протокол про адміністративне правопорушення - підставою для притягнення її до відповідальності згідно з чинним законодавством, у тому числі водіїв за керування транспортними засобами у стані сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не погодився з висновком експерта про перебування в стані наркотичного сп`яніння та зазначив, що лікував сідаліщний нерв, однак жодного підтвердження даного факту до матеріалів справи не долучено

Огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем у закладі охорони здоров`я та жодних порушень порядку проведення такого огляду не встановлено.

Доводи сторони захисту з приводу того, що дослідження сечі за допомогою експрес-тестів не є лабораторним дослідженням, є помилковими, оскільки таке є лабораторним імунохроматографічним дослідженням.

Якщо особа не згодна із результатами дослідження, вона може оскаржити результати дослідження та повторним дослідженням з використанням методу газової хроматографії можна спростувати чи підтвердити первинні висновки.

Однак ОСОБА_1 впродовж 90 днів не оскаржив результати огляду, оскільки матеріали справи не містять заяв чи клопотань про проведення повторного дослідження з використанням методу газової хроматографії.

Суддя також звертає увагу на те, що питання щодо законності використання тестів лікарем медичного закладу при проведенні огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніннянеодноразово вирішувалось судами і відповідно до усталеної судової практики використання та застосування таких тестів є правомірним, оскільки передбачено національним законодавством.

У силу положень п. 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. Однак ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №003079 від 15 червня 2024 року із підстав його неповноти або неправильності не оскаржував.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, заінтересованості поліцейських або лікаря не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення відсутні.

Що стосується доводів захисника про те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом і дозволили сісти за кермо, то слід зазначити, що невідсторонення працівниками поліції водія від керування транспортним засобом не звільняє останнього від адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП, якщо така вина у вчиненні правопорушення доведена у встановленому законом порядку.

Інші доводи захисника Приходька П.В. не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки судді і були підставами для закриття провадження у справі.

Таким чином, вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суддя розцінює як специфічний, обраний особою спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Обставин, що згідно з ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника, не встановлено.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, працює, вважаю, що на ОСОБА_1 потрібно накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

У відповідності з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 221, 268, 283-287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що згідно з ч. 1ст. 307 КУпАПштраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАПу разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першоюстатті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповіднійстатті цього Кодексута зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: У.В. Скляренко