ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 Справа №607/16509/24 Провадження №3/607/7165/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справ, які надійшли з Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2024 року близько 19 год 30 хв ОСОБА_2 , будучи особою, стосовно якої винесений терміновий заборонний припис серії АА №330848 від 18.07.2024 року, перебуваючи у с. В. Гаї Тернопільського району Тернопільської області, не виконав вказаний терміновий заборонний припис, а саме: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 20.07.2024 року близько 14 год 00 хв ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлював словесні образи, приниження, залякування та чинив психологічний тиск, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим порушив вимоги пунктів 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, 20.07.2024 року близько 14 год 00 хв ОСОБА_2 , будучи особою, стосовно якої винесений терміновий заборонний припис серії АА №333461 від 19.07.2024 року, перебуваючи за місцем спільного проживання, не виконав вказаний терміновий заборонний припис, а саме: заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи, що по даним матеріалам про адміністративні правопорушення притягується до адміністративної відповідальності одна і та ж особа, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення №607/16509/24 (провадження №3/607/7165/2024), №607/16510/24 (провадження №3/607/7166/2024) та №607/16511/24 (провадження №3/607/7167/2024) щодо ОСОБА_2 підлягають об`єднанню в одне провадження.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 підтвердила обставини невиконання її сином ОСОБА_2 винесеного щодо нього термінового заборонного припису та зазначила про систематичне вчинення останнім у стані алкогольного сп`яніння домашнього насильства відносно неї, а також її невістки ОСОБА_3 , у зв`язку з чим просила притягнути ОСОБА_2 до відповідальності та застосувати відносно нього примусову госпіталізацію.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справ, що стверджується даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАД №312397 від 19.07.2024 року, а також серії ВАД №038470 та серії ВАД №541440 від 20.07.2024 року, примірники яких були вручені ОСОБА_2 , останній, не повідомивши причин своєї неявки, в судове засідання не з`явився, із заявою про відкладення розгляду справ не звертався.

Також, на офіційному сайті суду в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи ОСОБА_2 до розгляду, до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце її слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, з матеріалів справи, зокрема, протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАД №312397 від 19.07.2024 року, а також серії ВАД №038470 та серії ВАД №541440 від 20.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 знав, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо нього розглядатимуться Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 30.07.2024 року о 10 год 00 хв.

Отже, з урахуванням того, що ОСОБА_2 достеменно знаючи про дату, час та місце розгляду даної справи щодо нього, не повідомивши причин неявки, в судове засідання не з`явився, клопотань по відкладення розгляду справи не надав, беручи до уваги принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

При вирішенні питання про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд також враховує положення ст. 268 КУпАП, згідно з якими адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не відносяться до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 , суддя дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 р. І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з приписами п. 14 ч. 1 ст. 1 р. 1 вказаного Закону, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення (ч. 1 ст. 25 даного Закону).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП доведена матеріалами справи, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у:

- протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАД №312397 від 19.07.2024 року, а також серії ВАД №038470 та серії ВАД №541440 від 20.07.2024 року, складених у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративних правопорушень, які ставляться у провину ОСОБА_2 ;

- копії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №330848 від 18.07.2024 року, зі змісту якого вбачається, що у зв`язку із вчиненням ОСОБА_2 домашнього насильства щодо його матері ОСОБА_1 , працівником поліції вжито заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника, а саме: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, на строк 10 діб (з 18 год 40 хв 18.07.2024 року до 18 год 40 хв 28.07.2024 року);

- копії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №333461 від 19.07.2024 року, зі змісту якого вбачається, що у зв`язку із вчиненням ОСОБА_2 домашнього насильства щодо його дружини ОСОБА_3 , працівником поліції вжито заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника, а саме: заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, на строк 3 доби (з 10 год 00 хв 19.07.2024 року до 10 год 00 хв 22.07.2024 року);

- електронному рапорті т.в.о. інспектора з дотримання прав людини відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільської області Кучер А.Ю. від 19.07.2024 року, зі змісту якого вбачається, що 19.07.2024 року о 20 год 03 хв надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 19.07.2024 року о 20 год 02 хв за адресою: АДРЕСА_1 , син заявниці ОСОБА_1 не виконує термінового заборонного припису. Прибувши за вказаною адресою нарядом групи реагування патрульної поліції було виявлено заявницю ОСОБА_1 , яка повідомила про те, що її син ОСОБА_2 не виконував вимоги термінового заборонного припису серії АА №330848;

- письмових поясненнях ОСОБА_1 від 19.07.2024 року, зі змісту яких вбачається, що 19.07.2024 року близько 19 год 30 хв її син ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до неї додому, за адресою: АДРЕСА_2 , та почав її ображати, висловлювати словесні образи, погрожувати, внаслідок чого вчинив щодо неї домашнє насильство психологічного характеру;

- письмових поясненнях ОСОБА_2 від 19.07.2024 року, зі змісту яких вбачається, що 19.07.2024 року близько 19 год 30 хв він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до своєї матері ОСОБА_1 додому за адресою: АДРЕСА_2 , після чого вчинив сварку з матір`ю та пішов до себе додому;

- електронному рапорті помічника чергового відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Гарматюка А.П. від 20.07.2024 року, зі змісту якого вбачається, що 20.07.2024 року о 14 год 16 хв надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 20.07.2024 року о 14 год 16 хв за адресою: АДРЕСА_1 , син заявниці ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство відносно своєї дружини. Виїздом групи реагування патрульної поліції на вказану адресу було встановлено, що ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_3 та порушив терміновий заборонний припис;

- письмових поясненнях ОСОБА_3 від 20.07.2024 року, зі змісту яких вбачається, що 20.07.2024 року близько 14 год за адресою спільного проживання в АДРЕСА_1 , її чоловік ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно неї психологічне насильство, а саме: висловлював словесні образи, приниження та чинив психологічний тиск.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Таким чином, оцінюючи досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 , які мали місце 19.07.2024 року близько 19 год 30 хв та 20.07.2024 року близько 14 год 00 хв, наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки останній у вказані дати та час вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, а також, будучи особою, стосовно якої винесені термінові заборонні приписи серії АА №330848 від 18.07.2024 року та серії АА №333461 від 19.07.2024 року, не виконав вказані термінові заборонні приписи, а саме: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

При прийнятті рішення, суд також враховує й те, що ОСОБА_2 не скористався своїм правом взяти участь в судовому засіданні та надати суду пояснення та/або заперечення щодо викладених у складених відносно нього протоколах обставин.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_2 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2 за адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, враховуючи характер вчинених ОСОБА_2 правопорушень, що посягають на громадський порядок та громадську безпеку, дані про його особу, ступінь вини, відсутність у матеріалах справи відомостей щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності раніше, а також доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати щодо нього, у відповідності з вимогами ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки санкції за вчинені правопорушення є рівнозначними.

При накладенні на порушника адміністративного стягнення суд не залишає поза увагою думку потерпілої з цього приводу, яка просила застосувати відносно ОСОБА_2 примусову госпіталізацію, однак зазначає, що адміністративне стягнення накладається судом виключно у межах санкції статті/частини статті, за якою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності визнається судом винною.

При цьому для застосування інших видів адміністративних стягнень, передбачених санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме у виді громадських робіт або адміністративного арешту, які є більш суворими у порівнянні з адміністративним стягненням у виді штрафу, у вказаному випадку достатніх підстав не убачається.

За таких обставин, застосування такого заходу як штраф, на думку суду, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, згідно з якими судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 33-36, 40-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №607/16509/24 (провадження №3/607/7165/2024), №607/16510/24 (провадження №3/607/7166/2024) та №607/16511/24 (провадження №3/607/7167/2024) про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, об`єднаній справі присвоїти №607/16509/24.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_2 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративних правопорушень з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

СуддяІ. М. Царук