ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 Справа №607/15813/24 Провадження №3/607/6930/2024
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , поліцейський УПП в Тернопільській області,

за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

15.07.2024 о 09 год. 50 хв. в м. Тернополі, на вул. Новий Світ, 95, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду (зріз дерева), внаслідок чого транспортний засіб «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3(б), 10.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №502622 від 15.07.2024, 15.07.2024 о 09 год. 50 хв. в м. Тернополі, по вул. Новий Світ, 95, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнав.

Надав суду письмові пояснення, в яких зазначає, що 15.07.2024 він разом з рядовою поліції ОСОБА_2 заступив на службу. Ним, як водієм службового транспортного засобу «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 було здійснено зупинку транспортного засобу по вул. Наливайка. Після перевірки підозрілих осіб, повертаючись до службового автомобіля помітив на ньому пошкодження, а саме незначні руйнування лакофарбового покриття. Перед заступанням на службу дане ушкодження було відсутнє. Після подальшого аналізу та відтворення хронології дня зрозумів, де могло відбутись дане пошкодження, а саме по вул. Новий Світ, під час патрулювання ним було здійснено маневр, а саме розвертання транспортного засобу з виїздом на узбіччя, де можливо, він здійснив наїзд на перешкоду (зріз дерева). Після виявлення пошкодження повідомив сектор транспортного забезпечення УПП. Після цього продовжив патрулювання, оскільки дане пошкодження не створювало перешкод для руху автомобіля. В подальшому до нього зателефонував інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Тернопільській області, який повідомив, що відносно нього було складено протокол про вчинення дорожньо-транспортної пригоди та залишення місці ДТП. Однак, вину у вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не визнав, оскільки не усвідомлював, що потрапив у ДТП, так при виконанні маневру жодних звуків та поштовхів не було, зіткнення не відчув, саме тому не залишився на місці пригоди.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП, повністю доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 502621 від 15.07.2024; схемою місця ДТП від 15.07.2024; поясненням ОСОБА_1 від 15.07.2024; поясненнями ОСОБА_2 від 15.07.2024; протоколом огляду транспортного засобу від 15.07.2024; рапортом старшого інспектора ВМАЗ УПП у Тернопільській області від 15.07.2024.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього стягнення в межах санкції даної статті.

Натомість положеннями ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. При цьому, такі дії мають вчинятися свідомо з метою покинення місця ДТП.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини та мотивом нехтування забезпеченням безпеки дорожнього руху.

Залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди є дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками поліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

З аналізу вищенаведених норм законодавства встановлено, що склад адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП складають дії учасника ДТП, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками поліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

В силу вимог п. 2.10 (а) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Як встановлено в судовому засіданні, в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 мав намір залишити місце дорожньо-транспортної пригоди через нехтування правилами безпеки дорожнього руху чи здійснити дії на приховання факту ДТП.

Зокрема, відсутність в діях ОСОБА_1 наміру залишити місце ДТП чи здійснити дії на приховання факту ДТП підтверджуються наданими в судовому засіданні поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , яка під час дорожньо-транспортної пригоди перебувала в транспортному засобі, однак не відчула поштовхів чи звуків.

За таких обставин, вважаю що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та наявність у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, вважаю, що відповідним і достатнім у даному випадку є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 30, 36, 40-1, 122-4, 124, 245, 247, 251, 256, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

CуддяН. П. Воробель