ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1698/24 Справа № 235/1393/24 Суддя у 1-й інстанції - Стоілова Т. В. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м.Кривий Ріг

06.08.2024р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг клопотання захисника Мотальової-Кравець В.Ю. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн.

в с т а н о в и л а :

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2024р., ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Матальовою-Кравець В.Ю. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та у зв`язку із поданням апеляційної скарги за межами строку на апеляційне оскарження, заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В обґрунтування поданого клопотання захисник вказала, що оскаржуване рішення винесене судом 18.03.2024р. та ОСОБА_1 одразу після засідання суду першої інстанції приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, та надала довідку № 4699/1390/3033 від 30.05.2024р. відповідно до якої, що ОСОБА_1 у період з 15.03.2024р. по 17.03.2024р., з 20.03.2024р. по 26.03.2024р., з 28.03.2024р. по 31.03.2024р., та 01.04.2024р. по 11.04.2024р. брав участь у бойових діях.

- прохає причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції визнати поважними та поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції дослідивши клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції знаходить його слушними, відомості, викладені у довідці № 4699/1390/3033 від 30.05.2024р. не викликають сумніву, та дійшов висновку про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі захисник Мотальова-Кравець В.Ю. :

- зазначає, що вчиненим ОСОБА_1 адміністративним правопорушенням не було спричинено жодної матеріальної чи іншої шкоди, він раніше до адміністративної відповідальності не притягався, не судимий,характеризується позитивно, продовжує службу в ЗСУ та виконує обов`язок по захисту Батьківщини;

- наголошує, що обставиною, що пом`якшує його покарання є перебування на утриманні неповнолітньої доньки, для якої заробітна плата обвинуваченого є єдиним джерелом існування;

- наголошує, що відсутні докази виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби на території військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Про дату, час та місце судового розгляду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник повідомлені належним чином, до судового засідання не прибули, від захисника надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді доповідача, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 26.01.2024р. о 07.40год. старший солдат ОСОБА_1 перебував та виконував обов`язки військової служби на території в/ч НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 26.01.2024р. о 08.10 год. направлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де він відмовився від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав:

- протокол про військове адміністративне правопорушення № 23 від 27.01.2024р., відповідно до якого 26.01.2024р. о 07.40год. старший солдат ОСОБА_1 перебував та виконував обов`язки військової служби на території військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 26.01.2024р. о 08.10год. направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де він відмовився від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

- акт відмови від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 26.01.2024р. яким зафіксовано, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції допитав безпосередньо у судовому засіданні ОСОБА_1 , який свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі не визнав та пояснив, що 26.01.2024р. алкогольні напої не вживав. 26.01.2024р. до 05.00 год. перебував на бойовому виході. Приблизно о 07.00 год. його було виявлено за підозрою в перебуванні у стані алкогольного сп`яніння. У нього був високий тиск 140/100, через що була порушена координація рухів, його похитувало та він себе погано почував. Він не заперечив, що відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Втім відмовився від огляду, оскільки не знав наслідків такої відмови.

Також судом першої інстанції безпосередньо в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_3 , який показав, що 26.01.2024р. він був присутнім при складанні щодо ОСОБА_1 акту відмови від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Від ОСОБА_1 запаху алкоголю не чув, проте у його присутності Пізнюра МО. відмовився від проходження медичного огляду на стану алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції після аналізу сукупності доказів по справі, дійшов висновку, що відсутні докази того, що ОСОБА_1 перебував та виконував обов`язки військової служби на території військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння, та дійшов висновку про виключення вказаної кваліфікуючої ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Проте суд першої інстанції вважав, що всупереч інтересам служби та вимог нормативно-правових актів проходження служби ОСОБА_1 вчинив правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, а саме будучи виявленим за підозрою перебування в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду і його дії за ч.3 ст.172-20 КУпАП, та його дії кваліфіковані вірно за вказаною частиною та статтею.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за таких підстав.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не заперечувала факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння та вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та фактично не погодилась із накладеним на ОСОБА_1 стягненням, вважаючи його надто суворим.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги наголошує наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Так, допитаний судом першої інстанції ОСОБА_1 не заперечив факту відмови від огляду на стан сп`яніння, що також підтвердив суду свідок ОСОБА_3 , Таким чином ОСОБА_1 своєю бездіяльністю, яка виразилася у відмові від огляду на стан сп`яніння, виконав об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції досліджуючи показання ОСОБА_1 в суді першої інстанції, а саме, що 26.01.2024р. він особисто алкогольні напої не вживав, в цей день до 05.00 год. перебував на бойовому виході, та приблизно о 07.00 год. його було виявлено за підозрою в перебуванні у стані алкогольного сп`яніння, у нього був високий тиск 140/100, через що була порушена координація рухів, його похитувало та він себе погано почував, не може вважати їх достовірними з наступного

Как відповідно до довідки № 4699/1390/3033 від 30.05.2024р.(а.с.46), наданою безпосередньо стороною захисту, ОСОБА_1 попередню участь у бойових діях закінчив 31.12.2023р., а наступну розпочав 01.02.2024р., тобто відомості про участь у бойовому виході ОСОБА_1 у січні 2024р. відсутні. Крім того, якщо ж враховувати показання ОСОБА_1 суду першої інстанції, то він повернувся до розташування військової частини 26.01.2024р. о 05:00год., а виявлений з ознаками сп`яніння о 07.00год., тобто через дві години того ж дня.

Суд апеляційної інстанції вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме у відмові від огляду на стан сп`яніння, при цьому ОСОБА_1 будучи виявленим за підозрою перебування в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, знайшла своє підтвердження на підставі сукупності доказів та показань, як безпосередньо ОСОБА_1 , так і свідка ОСОБА_3 .

Таким чином судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Щодо накладення стягнення із застосуванням вимог ст. 22 КУпАП, у виді усного зауваження, то суд апеляційної інстанції наголошує наступне.

Тривалість військового стану в Україні та продовжувана збройна агресія з боку росії є визначальним чинником, який вплинув на кількість військовослужбовців, разом із тим і збільшилися правопорушення, які вчиняються військовослужбовцями у різних сферах суспільних (службових) взаємовідносинах.

Героїзм та самопожертва військових беззаперечно заслуговують на найвище визнання суспільством та подяку, проте Законодавець, цінуючи вклад кожного у відновлення незалежності та суверенітету, все ж дотримується принципу збереження дисципліни та законності з боку з військових.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави.

Оскільки з 24.02.2022р. Указом Президента України № 64/2022 на всій території України запроваджено воєнний стан, який передбачає особливий правовий режим, що вводиться в Україні у зв`язку зі збройною агресією, то такий правовий режим вносить певні особливості у практику застосування діючого законодавства, окреслюючи проталини у практиці застосування норм кодексів при визначенні судами покарань особам, які вчинили військові кримінальні або адміністративні правопорушення під час воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Законом України № 2839-IX від 13.12.2022р. до 172-20 КУпАП внесено зміни, якими зокрема посилено відповідальність винуватих осіб.

Метою Закону є внесення змін до КК України, КУпАП, КЗпПУ та ЗУ "Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України? щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці. Належна увага приділена змінам з метою врегулювання порядку огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння з використанням технічних засобів та тестів. Завданням Закону є гармонізація діючого законодавства між КК України та КУпАП у питаннях відповідальності за правопорушення, котрі військовослужбовці можуть допустити під час несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці. Внесення змін до інших законодавчих актів покликано логічною наслідковістю для трудових гарантій, за правопорушення допущене військовослужбовцем.

Внесення змін до статей 172-10-172-20 розділу 13-Б КУпАП є суттєвим, оскільки деталізується сутність правопорушень з врахуванням умов особливого періоду та воєнного стану. Водночас підвищено рівень санкцій за вчинення військових адміністративних правопорушень.

На переконання законодавця реалізація положень цього Закону сприятиме підвищенню стану військової дисципліни та особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, а також надасть повноважень Військовій службі правопорядку у Збройних Силах України здійснювати протидію незаконному обігу наркотичних засобів, алкоголізму у військових частинах, протидії подолання поширення наркоманії у військових колективах, підтримання належного рівня військової дисципліни та правопорядку, підвищення бойової готовності військових частин та спроможності виконувати визначені завдання задля захисту Вітчизни.

Як вбачається, посилення відповідальності військовослужбовців є елементом дотримання законності, яка унеможливить моделювання негативної поведінки серед військовослужбовців та актуалізує принцип невідворотності справедливого покарання за вчинення правопорушень під час виконання обов`язків військової служби.

Враховуючи наведене доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови, та накладення на ОСОБА_1 стягнення з урахуванням вимог ст. 22 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання захисника Мотальової-Кравець Валелії Юріївни в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн. - задовольнити, строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника Мотальової-Кравець Валелії Юріївни в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн. - залишити без задоволення.

Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн. - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя