Справа № 138/1183/24
Провадження №:3/138/470/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області у складі головуючого судді Ясінського Ю.А., секретаря судового засідання Сілантьєвої Л.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Головацького С.Б., розглянувши в приміщенні міськрайсуду матеріали, які надійшли з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, тел. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 обвинувачувався в тому, що 09.04.2024 о 00 год. 19 хв. в м. Могилів-Подільський по вул. Київській, 26 кв.1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру № 798270.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину не визнав, пояснив, що 09.04.2024 був дома. Близько 23 год. 30 хв. до нього зателефонував ОСОБА_4 і попросив як автомайстра вийти на вулицю, глянути його авто. Він вийшов на вулицю до трансформатора (десь за 100 метрів від його будинку), де стояло 2 авто, одне з них «Ланос» було на тросі, поруч був ОСОБА_4 . Він сів у «Ланос» і підключив авто до свого планшета та робив діагностику, в тому числі то вмикаючи, то вимикаючи двигун. Згодом відчув як авто почало рух. ОСОБА_4 в цей момент зник з його поля зору. Як він зрозумів пізніше, ОСОБА_4 сів за кермо «Рено» і потягнув «Ланос», хоча він йому не казав цього робити. Він тиснув на гальма, але авто все одно рухалось, звуковий сигнал не працював, а тому він змушений був утримувати кермо авто, яке буксирував ОСОБА_5 , оскільки сидів на місці водія. Через кілька метрів авто зупинилися. Одночасно ззаду прибули працівники поліції, які пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, але він відмовився, оскільки не вважав себе водієм авто в даному випадку.

Захисник Головацький С.Б. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки працівниками поліції не надано безсумнівних доказів того, що ОСОБА_3 виступав водієм автомобіля, тобто умисно керував його рухом.

Свідок ОСОБА_4 повідомив, що його однокласник ОСОБА_6 пізно ввечері зателефонував і запитав його, де можна відремонтувати авто. Вони з ним домовились, що він його відтягне до ОСОБА_2 на ремонт. Близько 23 год. 50 хв. 09.04.2024 він під`їхав до колишнього гуртожитку швейної фабрики, де біля трансформатора стояв «Ланос» ОСОБА_7 Поспілкувавшись з автомайстром ОСОБА_8 , який погодився оглянути авто у себе дома за кілька десятків метрів від цього місця, та власником авто, вони з останням зачепили це авто на мотузок до його авто і мали рухатись. В цей момент до ОСОБА_7 зателефонувала жінка і повідомила про значне підвищення тиску та необхідність його допомоги. Оскільки ОСОБА_6 проживає неподалік, то залишив авто і побіг до жінки. ОСОБА_4 зачекавши біля 10-15 хвилин, знову зателефонував до ОСОБА_9 і пропросив його підійти та продіагностувати авто на дорозі. Останній погодився і прийшов до нього та сівши до « ОСОБА_10 », почав його діагностику. Ознак алкогольного сп`яніння він у ОСОБА_2 не бачив. Оскільки авто стояли на повороті, ОСОБА_4 вирішив відтягнути авто з повороту аби вони не заважало проїзду. З ОСОБА_2 він свій маневр не погоджував. Одразу після початку руху до них підбігли поліцейські і він зупинився. Своїми діями він підставив ОСОБА_11 , який сидів в авто, яке ОСОБА_12 самовільно буксирував, оскільки той не знав про такий план дій.

ОСОБА_13 , який є працівником поліції, повідомив, що 09.04.2024 він напарником зупинили 2 авто, один під керуванням ОСОБА_4 , а інший під керуванням ОСОБА_2 . Перед цим телефонували люди і повідомили про ДТП з автомобілем «Ланос» під керуванням невідомої особи, а тому вони їздили містом в пошуках схожих авто і зустріли цих осіб. Авто рухались повільно біля трансформаторної станції між приватними будинками по поганій грунтовій дорозі. ОСОБА_2 керував автомобілем, принаймні його руки тримали кермо авто, яке буксирувалось. При цьому він не бачив, щоб ОСОБА_2 в цей момент робив діагностику авто, хоч і казав, що є автомайстром, який має ремонтувати це авто. Від останнього був чутний запах алкоголю і про те, що інший водій самовільно буксирував авто, в якому він сидів, на місці події не розповідав.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що 09.04.2024 повертався з с. Оленівка на авто «Ланос», державний номерний знак НОМЕР_3 , яке дорогою зламалось. Він зідзвонився з ОСОБА_4 і попросив допомоги. Останній запропонував під`їхати до підстанції, що нижче Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, де проживає автомайстер. Біля підстанції авто він зупинився і авто вже самостійно не могло їхати далі. ОСОБА_4 запропонував зачепити трос і відтягти авто до майстра, що живе неподалік. Авто зачепили тросом, але йому зателефонувала дружина та повідомила, що їй погано (вона гіпертонік), і він побіг додому, залишивши ключ в замку запалювання. Що відбувалось далі йому не відомо.

Також в судовому засіданні було оглянуто диск із відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано, як працівник поліції 09.04.2024 о 00 год. 19 хв. підходить до автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_3 , який котиться по грунтовій дорозі у дворах будинків по вул. Київській в м. Могилів-Подільський, зачеплений тросом до іншого автомобіля. При цьому за кермом зламаного авто перебуває ОСОБА_3 . Далі в ході спілкування з ОСОБА_3 в присутності захисника Головацького С.Б., останні пояснювали працівникам поліції, що ОСОБА_3 не здійснював керування транспортним засобом, а лише надавав послуги з діагностики несправного автомобіля, на підставі чого він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Проте працівники поліції, виявивши в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, склали на нього протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП надано та дослідженопротокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 396630 від 09.04.2024, в якому зазначено обставини правопорушення, підписаним працівником поліції, що його склав та самим правопорушником; довідку старшого інспектора САП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Меженіної-Ходзінської А. про те, що ОСОБА_2 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався та не отримував посвідчення водія; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.04.2024; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_2 від проходження огляду відмовився; клопотання ОСОБА_2 від 09.04.2024 про доручення керувати автомобілем іншому водієві; письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Дослідивши зміст протоколу з додатками, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, суд приходить до наступних висновків.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністратив-ної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Як зазначено в п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У своїй постанові від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17), провадження № К/9901/21130/18 Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду також зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, позицію захисника, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що поліцейським, який склав протокол про адміністративне правопорушення безсумнівно не доведено умисного факту керування транспортним засобом ОСОБА_3 . Так, на відеозаписі події дійсно зафіксовано, як транспортний засіб, на водійському сидінні якого сидів ОСОБА_2 , прокотився на буксирі кілька метрів, при цьому автомобілі перебували у дворах будинків. Захист та свідки пояснили, що Гроппа не здійснював керування транспортним засобом, а авто покотилось через дії водія, який перебував в автомобілі, що тягнув авто, в якому перебував ОСОБА_2 без відома останнього. Таким чином стверджувати, що ОСОБА_2 виступав водієм автомобіля, а не знаходився в ньому для надання послуг авто майстра, і що рух цього автомобіля здійснювався з відома останнього, згідно досліджених доказів не можливо. Відеодокази, надані поліцейським, не спростовують версію захисту і фактично не свідчать про умисне управління рухом авто саме з боку ОСОБА_2 , хоч поведінка останнього і вказує на ознаки сп`яніння.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 4.1 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд враховує, що стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом» вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Отже, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_2 , а саме відсутності належних доказів, які б засвідчували факт здійснення умисного керування ним транспортним засобом, суд доходить висновку, що при розгляді справи не доведено наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 124, 130 ч. 1, 247 ч. 1 п. 1, 251, 255, 268, 280, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя Ю. А. Ясінський