ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/7877/24

Пров. №3/766/5768/24

25.07.2024 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді Корольчук Н.В.

за участю:

секретаря: Комарькової Є.І.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

В протоколі серії ААД №601411 від 17.05.2024 року зазначено, що 17.05.2024 о 01:07 год. в м. Херсоні по вул. 9-а Західна, б. 152, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Chevrolet Aveo номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння(запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив проти того, що в інкриміновані йому час і місці керував автомобілем та пояснив, що він перебував на вулиці біля будинку, говорив з дружиною. Також зазначив, що на авто їхали інші хлопці, його авто користуються всі його побратими, які проходять з ним службу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені у судовому засіданні:

- акт відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, з якого вбачається, що інспектором поліції пропонувалось ОСОБА_1 проїхати у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння;

- рапортом поліцейського щодо обставин виявлення та документування інкримінованих ОСОБА_1 дій;

- довідкою, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія;

- зобов`язанням ОСОБА_1 про відсторонення від керування транспортним засобом;

- відеофайлом з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено, зокрема адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що до моменту пред`явлення ОСОБА_1 вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння він керував транспортним засобом, зокрема такі відомості відсутні в доданому до протоколу відеозаписі з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Так, із самого відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що ним зафіксовано лише процес спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , пов`язаний з пропозицією поліцейських останньому пройти огляд на стан сп`яніння. Вказане спілкування відбувалося біля автомобіля, який був припаркований на вулиці біля будинку. При цьому, як вбачається з відеозапису, позиція ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував транспортним засобом, є послідовною, оскільки ще на час складання прортоколу про адміністративне правопорушення він зазначав, що транспортним засобом не керував, перебував на подвір`ї біля будинку, пропонував поліцейським перевірити його твердження шляхом перегляду відеозапису з камери спостерекження, розташованої на будинку.

Проте така версія, висловлена ОСОБА_1 на момент складання протоколу, поліцейськими залишилася поза увазою і перевірена не була.

Інших доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України матеріали справи не містять і під час судового розгляду, здобуто не було.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно особи відомості про керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст. ст. 251, 280, 284 КУпАП

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяН. В. Корольчук