Справа № 156/640/24
Провадження № 3/156/486/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Володимир Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою та мешканя: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацевлаштованого, учня Володимир-Волинського Центру Професійної Освіти, до адміністративної відповідальності раніше не притягався,

за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

учасники справи:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

законний представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

захисник представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_3 ,

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України особам роз`яснено,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, встановлених під час розгляду справи

Неповнолітній ОСОБА_1 26.05.2024 року о 00:36 год по вул. Центральній в с. Топилище Володимирського району Волинської області керував мотоциклом VIPER 125, д.н.з. НОМЕР_2 без мотошолома, чим порушив вимоги п.2.3 «г» Правил дорожнього руху України. Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Він же, 26.05.2024 року о 00:36 год по вул. Центральній в с. Топилище Володимирського району Волинської області керував мотоциклом VIPER 125, д.н.з. НОМЕР_2 не маючи права керування транспортними засобами відповідної категорії. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Також, 26.05.2024 року о 00:36 год по вул. Центральній в с. Топилище Володимирського району Волинської області водій ОСОБА_1 керував мотоциклом VIPER 125, д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці із застосуванням спеціального приладу Alcotest Drager 6820 із результатом 1,10‰, тест № 338 від 26.05.2024 року. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Позиція учасників справи

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у присутності законного представника вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та заперечував факт керування ним мотоциклом VIPER 125, д.н.з. НОМЕР_2 посилаючись на те, що з народження має інвалідність руки, що позбавляє його можливості керувати транспортними засобами, зокрема мотоциклом. ОСОБА_1 пояснив, що того вечора він був у сусідньому селі, йшов до друзів. Згодом, на його прохання, по ньогоприїхав на мотоциклі його друг, щоб відвезти додому. Коли вони повертались, навпроти їхав автомобіль поліцейських з увімкненими фарами, у зв"язку з чим з мотоцикла він та водій впали, після чого водій мотоцикла з місця події втік.

Захисник представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні просила закрити провадження у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень через недоведення працівниками поліції факту керування 26.05.2024 року ОСОБА_1 мотоциклом VIPER 125, д.н.з. НОМЕР_2 . Наполягала, що наявні у матеріалах справи докази не доводять поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІIІ. Застосоване судом законодавство

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю), тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

За змістом ст.221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років підвідомчі районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судам.

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (із відповідними змінами), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.2.3 «г» Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно п.2.9 «а» даних Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В п.1.9 вказаних Правил встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозицією ч. 5 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

З диспозиції ч. 2 ст.126 КУпАП відомо, що відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Диспозицією ч.1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт адміністративних проступків, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП - спеціальний (водій транспортного засобу, тобто особа, яка в установленому порядку отримала дозвіл на керування транспортним засобом - водійське посвідчення тощо).

Суб`єкт адміністративного проступку, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).

Підстави та процедура проведення огляду на стан сп`яніння чітко регламентована ст.266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

ІV. Оцінка обставин справи

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно із ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу статті 255 КУпАП, уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема, за статтею 130 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП співробітником поліції, уповноваженим на складання протоколів про адміністративні правопорушення, надано та досліджено судом такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 002233 від 26.05.2024 року. у якому викладені обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП;

- протокол серії ААД № 002234 від 26.05.2024 року, у якому викладені обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- протокол серії ААД №002232 від 26.05.2024 року, у якому викладені обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- роздруківка - показник «Drager Alkotest 6820» № 338 із результатом тесту 1,10‰;

- рапорт № 1118 від 26.05.2024 року про те, що під час патрулювання в с. Топилище було зупинено транспортний засіб, водій якого ймовірно перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - приладу «Drager Alkotest 6820», проба позитивна 1,10‰, з результатом ОСОБА_1 згідний;

- письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, згідно з яким ОСОБА_1 26.05.2024 року о 01:14 год направлено на огляд до КНП «Іваничівська багатопрофільна лікарня», у зв`язку із позитивними результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння. Однак ОСОБА_1 на огляд в лікарню не доставлявся;

- письмове зобов`язання ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом протягом 24 годин;

- оптичний DVD-R диск, на якому містяться вісім відеозаписів.

З відеозапису № GGFUE6533 слідує, що 26.05.2024 року о 00:36 год працівники поліції увімкнули проблискові маячки з метою зупинення мотоциклу, який рухався їм на зустріч. Під час руху мотоцикла, особа яка ньому перебувала впала на узбіччя дороги.

Наявні на DVD-R диск інші відеозаписи не є належними для встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому слід наголосити, що відеозапису процедури проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння долучений до справи оптичний DVD-R диск не містить.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя дійшов таких висновків.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП виражається, зокрема, у формі порушення правил користування мотошоломами (формальний склад). Суб`єкт адміністративних проступків, передбачених ч. 5 ст. 121 - спеціальний (водій транспортного засобу, тобто особа, яка в установленому порядку отримала дозвіл на керування транспортним засобом - водійське посвідчення тощо).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП виражається, зокрема, у формі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відсутність права керування таким транспортним засобом.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Для виявлення правопорушення транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, тобто, до зупинки транспортний засіб має знаходитися в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли транспортний засіб рухається.

Чинне законодавство, зокрема, Правила дорожнього руху, не містять визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення наведено в пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20.02.2019 року по справі №404/4467/16-а (провадження №К/9901/21130/18) зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування». Із роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» вбачається, що визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував факт керування мотоциклом VIPER 125, д.н.з. НОМЕР_2 .

Факт керування мотоциклом може бути доведений: показаннями свідків правопорушення, які підтвердять, що саме ця особа керувала транспортним засобом, фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З відеозапису № GGFUE6533 достеменно встановити особу водія не вбачається можливим. Свідки події у протоколах про адміністративні правопорушення не вказані, а отже відсутні. Таким чином, суддею встановлено, що у справі відсутні беззаперечні докази факту керування ОСОБА_1 мотоциклом VIPER 125.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

З аналізу матеріалів справи слідує, що працівниками поліції не доведено належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами факту вчинення ОСОБА_1 16.05.2024 року порушень п. 2.3 г), 2.1 а) та 2.9 а) Правил дорожнього руху, що дало підстави для кваліфікації його дій відповідно за ч.5 ст.121, ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи наявні лише протоколи про вказані адміністративні правопорушення серії ААД № 002233, серії ААД № 002234 та серії ААД № 32 від 16.05.2024 року, які самі по собі, не є належними, достатніми та допустимими доказами вчинення правопорушень в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою протокол не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували обставини, викладені в протоколах серії ААД № 002233, серії ААД № 002234 та серії ААД № 002232 від 16.05.2024 року (відсутній відеозапис факту керування ОСОБА_1 мотоциклом та процедури проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а свідки події відсутні, оскільки у протоколах такі не вказані), що позбавляє суд можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути справу і винести правосудне рішення.

Таким чином встановлено, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять, оскільки будь-якими доказами не підтверджено кваліфікуючої ознаки об`єктивної сторони складів цих правопорушень - керування особою транспортним засобом.

Суд наголошує на тому, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, тому кваліфікація дій правопорушника за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст.126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП без доказової бази є грубим порушенням вимог закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд. За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Беручи до уваги те, що в ході розгляду справи встановлено відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності об`єктивної сторони адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст.126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП (відсутній факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 за обставин, які викладені у протоколах про адміністративні правопорушення), суд дійшов висновку, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутній склад цих адміністративних правопорушень.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст.126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст.126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно останнього слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окремо суд вважає за необхідне наголосити на тому, що в судові засідання для дачі особистих пояснень неодноразово викликалася особа, уповноважена на складання протоколів про адміністративні правопорушення поліцейський СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капрал поліції Кузьмич І.О. Тричі поліцейський СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капрал поліції Кузьмич І.О. не з`явився на виклик суду, причини неявки суду не повідомив. Така поведінка працівника поліції свідчить про неповагу до суду та є недопустимою.

Щодо належності наданих поліцією відеозаписів слід зазначити, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису передбачено у випадках, зазначених у ст. 266 КУпАП. Так, відеофіксація порушення є інструментом прозорості та об`єктивності здійснення працівником поліції своїх повноважень. Відповідно до «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення; охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку. Указана Інструкція затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999.

Наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозаписи містять відеофайли, які не є цілісними, безперервними і не відтворюють обставини події, яка трапилась 26.05.2024 року о 00:36 год в с. Топилище по вул. Центральна. Такі відеозаписи, не дали можливість конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а тому у даному випадку є неінформативними та неналежними. Разом з тим, з досліджених відеозаписів слідує, що працівники поліції на місці не могли встановити хто ж був за кермом, адже одному із учасників з місця події вдалося втекти. Також з відео вбачається, що ОСОБА_1 пояснює працівникам поліції обставини, розказує хід подій, а в матеріалах справи у письмових поясненнях ОСОБА_4 записано, що останній відмовився від дачі пояснень, згідно ст.63 Конституції України. Процедура освідування на відеозаписах взагалі відсутня. Такі порушення стали підставою для неналежного та неповного складення адміністративних матеріалів та неналежного фіксування адміністратиних правопорушень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень. Однак у даному випадку, поліцейські, як суб`єкт правозастосування, склали протоколи стосовно ОСОБА_1 , проте самостійно не встановивши та не переконавшись, що останній дійсно керував транспортним засобом без мотошолома та з ознаками алкогольного сп`яніння.

За наслідками розгляду цієї справи суддя дійшов висновку, що саме через неналежне виконання уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення особою свого обов`язку щодо збирання доказів, суд був позбавлений можливості об`єктивно, повно та неупереджено вирішити питання про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушень, адміністративна відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

VІ. Судові витрати

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 3 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, суддя не вбачає підстав для звернення судового збору із ОСОБА_1 .

На підставі ч. 5 ст. 121 КУпАП, ч. 2 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст.ст. 1, 9, 12, 13, 23, 33, 34, 40-1, 245, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст.126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу таких адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська