Справа № 289/1460/24
Номер провадження 3/289/897/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши матеріали, які надішли з Відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , Військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 ,

- за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення від 29.06.2024 року серії ААД №662037 та серії ААД № 171209:

29 червня 2024 року, о 00 год. 39 хв., гр. ОСОБА_1 , по вул. Карпенка в м. Радомишль, керував транспортним засобом BАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_3 , при цьому не мав права керування такими т/з, вчинене повторно протягом року, постанова БАД №564939 від 07.02.2024 р. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 "а" ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

29 червня 2024 року, о 00 год. 39 хв., гр. ОСОБА_1 , по вул. Карпенка в м. Радомишль, керував транспортним засобом BАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Освідування пройшов у найближчому медичному закладі КНП "Радомишльська лікарня" у встановленому законом порядку. Тест №28, результата 2.17 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 "а" ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його представник - адвокат Закатюк О.А. в судове засідання з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі та письмове заперечення на вказані протоколи, в якому окрім іншого адвокат зазначив, що ОСОБА_1 вину в інкримінованих правопорушеннях не визнає, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості останнього. В матеріалах справи відсутні належні докази щодо факту керування вказаним транспортним засобом саме ОСОБА_1 .. Також зазначив, що проходження освідування алкотестером в медичному закладі було проведено з грубим порушенням порядку і процедури медичного освідування на предмет стану сп`яніння, а саме відповідно до інструкції огляд проводиться лікарем, але в даній ситуації, як видно з відеозапису, огляд проводила жінка - медична сестра, тоді коли у висновку вказано, що огляд проводив лікар ОСОБА_2 , який є чоловічої статі, а також який відповідно до графіку чергування лікарів КНП "Радомишльська лікарня" на червень місяць 2024 року саме на 29.06.2024р. не був черговим лікарем та не мав права проводити огляд водіїв на стан сп`яніння. Від керування транспортним засобом не відсторонювали. Окрім цього адвокат також вказує на те, що працівниками поліції було порушено на тей момент право ОСОБА_1 користуватися правовою допомогою, зокрема, працівники поліції забороняли останньому користуватися телефоном для можливості запросити фахівця. Тому вважають, що дані протоколи та медичний висновок не можуть бути належними доказами по справі та просять справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях складу вказаних правопорушень.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи та співставляючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Зі змісту п. 2.9 а ПДР слідує, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Наявні в матеріалах справи докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуютьсязі стандартом доказування «позарозумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних проступків, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи наступне.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

На підставі вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, вказані протоколи про адміністративні правопорушення та письмові докази не можуть бути визнані належними доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених, ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки, як вбачається з відеозапису долученого до матеріалів справи, при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення та проведенні огляду на стан сп`яніння вказаної особи, було грубо порушено процедуру та порядок проведення вказаного огляду.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Разом з тим, у відповідності до пункту 9 зазначеної Інструкції, використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак в порушення даних вимог, як вбачається з відеозапису дослідженого судом ОСОБА_1 не було ознайомлено з вказаними документами, а також до матеріалів справи не долучено, а ні копії сертифікату відповідності, а ні копії свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, яким проводився огляд у медичному закладі.

З долученого до матеріалів справи Висновка щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 29.06.2024 року за №28 вбачається, що огляд проводив черговий лікар ОСОБА_2 , однак відеозапис долучений до матеріалів справи не підтверджує даний факт, а напаки, з нього вбачається, що огляд проводився особою жіночої статі, яка на камеру не озвучила, а ні назви займаної нею посади, а ні свого ПІБ.

Разом з тим, з долученої до матеріалів справи, адвокатом Закотюком О.А., копії графіку чергування лікарів КНП "Радомишльська лікарня" на червень 2024 р., вбачається, що в ніч 29 червня 2024 року черговим лікарем був лікар ОСОБА_3 .

Відповідно до пункту 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Також, згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення було долучено відеозаписи фіксації зазначеної в протоколах події, з яких вбачається, що таку відео фіксацію розпочато 29.06.2024 року об 00:36 годин, при цьому факту керування вказаним транспортним засобом саме ОСОБА_1 , відеозаписи не містять, так як з даних відеозаписів чітко видно, що ОСОБА_1 вийшов з автомобіля зі сторони пасажирського сидіння. Також вбачається, що останній неодноразово наголошував працівникам поліції про те, що не керував вказаним автомобілем, на що працівниками поліції не було відреаговано.

Жодного іншого доказу на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається суть адміністративного правопорушення.

Диспозиція норми ст. 130 КУпАП виділяє два окремих, незалежних один від одного види адміністративних правопорушень. Перший, це керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а другий, це відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому обидві форми правопорушення передбачають обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності факт керування правопорушником транспортним засобом.

Тобто, з аналізу ст. 130 КУпАП вбачається, що відповідальність водія за порушення цієї норми настає виключно у разі керування або експлуатації транспортного засобу.

Так, само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Дана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а.

Також, п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено термін «керування транспортним засобом», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як вбачається з матеріалів справи, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що давало б поліцейським підстави для складання адміністративних протоколів за порушення вимог п.п. 2.1 а та 2.9 а ПДР, не зафіксований.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські зупинили автомобіль під керуванням саме ОСОБА_1 , чи будь-яким іншим способом самі безпосередньо виявили факт керування ОСОБА_1 автомобілем у зазначеному в адміністативних протоколах місці та час.

Вищенаведене вказує на відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого як ч. 5 ст. 126 так і ч. 2 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу вказує на недоведеність та/або відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, поліцейськими не було задокументовано факту відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_1 .. Жодний із долучених матеріалів до справи про адміністративне правопорушення, не підтверджує зазначений факт.

За таких обставин суд вважає, що водієм ОСОБА_1 не допущено порушень Правил дорожнього руху, чи інших дій, у зв`язку із чим, та за сукупністю з іншими обставинами, у даному конкретному випадку складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним зазначених адміністративних правопорушень.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Житомирського апеляційного суду, зокрема, у постановах від 04 травня 2024 по справі №289/33/23, від 19 червня 2024 по справі №289/3094/23 тощо.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколах про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості не підтверджуються доказами у справі та є не допустимими, а тому вказані протоколи про адміністративні правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

За таких обставин, на переконання суду, залишився не доведеним факт вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій, що містять ознаки правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, а відтак провадження по справі слід закрити.

Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що інші докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, окрім складених протоколів, в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких доказів і під час розгляду справи в суді, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обставини справи та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК