Справа № 490/1407/24
Провадження № 33/812/379/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Шаманської Н.О.

за участю секретаря Горенко Ю.В.

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подане його захисником Главацьким Юрієм Анатолійовичем, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік

у с т а н о в и в:

Згідно постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 червня 2024 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 560766, 16 лютого 2024 року о 14 год. 09 хв. в місті Миколаєві по вулиці Великій Морській, 102, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ SPRINTER 416 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі - відмовився, чим вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, захисник ОСОБА_1 Главацький Ю.А. 21 червня 2024 року подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції. Крім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначав, що ні він, ні ОСОБА_1 не були присутні у судовому засіданні 06 червня 2024 року, копію постанови Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_2 отримав 11 червня 2024 року на електронну пошту.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню з наступних підстав.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у частині 2 статті 294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно положень частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення, передбачене частиною 2 статті 294 КУпАП, надає потенційному апелянту достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

За положеннями ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Так, причина пропуску строку звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову місцевого суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване судове рішення ухвалено 06 червня 2024 року. Перевіркою обставин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови встановлено, що ОСОБА_1 та його захисник не були присутні у судовому засіданні під час розгляду даної справи.

05 червня 2024 року захисник ОСОБА_1 Главацький Ю.А. подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю у іншому судовому засіданні. Проте суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його адвоката.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 зазначає, що отримав копію оскаржуваної постанови 11 червня 2024 року. Апеляційну скаргу подав 21 червня 2024 року.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 зазначав, що з 11 червня 2024 року по 18 червня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні у міській клінічній лікарні № 11 «Одеської міської ради». На підтвердження зазначеного надав виписку № 9497 від 18 червня 2024 року. Зазначена обставина перешкоджала подати апеляційну скаргу у більш стислі строки.

Зважаючи на викладене, доводи ОСОБА_2 заслуговують на увагу.

Згідно ст.129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

З точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та враховуючи незначний пропуск строку та апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 червня 2024 року підлягає поновленню.

З урахуванням викладеного, керуючись ч.2 ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 червня 2024 року.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Шаманська