Справа № 711/5501/24
Номер провадження 3/711/1883/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ААД № 704331), про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учасника бойових дій, РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 03.07.2024 о 22.08 год. в м.Черкаси на вул. Лейтенанта Мукана, біля будинку 10, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Hyundai IX д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального приладу Drager Alkotest 7510, прилад ARLM 0370, тест № 184, результат тесту 1,33 проміле, чим порушив п.2.9.а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчинені адміністративного праворушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП визнав в повному обсязі та щиро кається. Просить суд, при визначенні міри покарання, врахувати його активну громадянську позицію в сфері захисту нашої Держави від агресії Російської Федерації. А саме, його службу в лавах Збройних Сил України починаючи з 25.02.2022 і до 26.12.2022. Під час служби з 18.04.22 по 12.05.22 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в м.Попасна, Сєвєродонєцкого району, Луганської області. Має статус учасника бойових дій, відзначений нагрудним знаком «Хрест Патріота» за вагомий внесок в обороноздатність нашого батальйону та маю численні подяки від командування нашого 156-го батальйону. Його дружина - ОСОБА_2 , з 18.12.2023 є засновником та керівником Благодійної Організації «Благодійний Фонд «Маскувальний Тил». Своєю діяльністю, вона активно допомагає Силам Оборони України, здійснює виготовлення та забезпечення наших захисників маскувальними сітками, маскувальними халатами, засобами обігріву та ще багато іншого. Має відзнаку - нагрудний знак «За сприяння війську» виданий 23.11.2022 Наказом №1699 від тодішнього Головнокомандувача Збройними Силами України генерала ОСОБА_3 . Оскільки БО «БФ Маскувальний Тил» є неприбутковою організацією, а її керівник, його дружина ОСОБА_2 , не отримує жодного фінансового забезпечення, так як працює там на благодійних засадах та немає інших шляхів фінансових надходжень, він, як єдиний працюючий член сім`ї, забезпечує утримання родини з неповнолітньою донькою та надає фінансову підтримку БО «БФ Маскувальний Тил» в частині логістики та утримання приміщення для здійснення даної діяльності. Його трудова діяльність на посаді головного фахівця відділу контролю якості ТОВ «Ніка Транс Логістика» є єдиним та основним джерелом доходу в їх сім`ї і передбачає робочі поїздки власним автомобілем в різні регіони країни. Щодо обставин його правопорушення, вважає необхідним повідомити наступні факти, які спонукали його до його вчинення. 04.07.2024 він, його дружина та їх донька святкували день народження куми у заміському котеджі, до якого вони приїхали на власному авто Хюндай Ай Ікс 35. Котедж був орендований на дві доби, тож у місто вони мали повернутись 06.07.24 не раніше 12-ої години. Під час святкування 04.07.2024 у нього з іншим гостем виникла палка дискусія на тему війни. Далі дискусія переросла у конфлікт вже з декількома гостями свята, які ніколи не брали участі і не сприяли в обороні України, але чомусь активно критикували їх волонтерську діяльність та виправдовували р.ф. Під час цього скандалу, йому та його сім`ї почали погрожувати фізичною розправою, тому в стані сильного душевного хвилювання він прийняв рішення покинути місце святкування, щоб уникнути подальшої ескалації конфлікту та можливого завдання йому та його близьким фізичної шкоди. Під час їх повернення додому, його зупинив патруль поліції та встановив факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Відзначає, що патрульні вели себе професійно, а він діяв згідно їхнім вказівкам, не перечив та пройшов всю процедуру встановлення складу правопорушення згідно чинного законодавства. Він готовий заслужено понести покарання, що передбачене статтею 130 ч.1 КУпАП, санкція якої передбачає штраф та позбавлення права керування автомобілем строком на один рік. Але на превеликий жаль, без водійського посвідчення, він втратить свою посаду, а можливо і роботу, яка фінансово забезпечує його сім`ю і частково БФ йогодружини, що серйозно підірве роботу всього фонду. Враховуючи викладене просить суд не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис з камер працівників поліції, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст.14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Його вина у вчиненні адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення ААБ № 704331 від 03.07.2024;

чеком роздруківкою приладу Аlkotest Drager 7510 тест № 184 від 03.07.2024, результат огляду стану сп`яніння 1,33 проміле;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння;

свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Аlkotest Drager 7510 прилад ARLM-0370;

рапортом інспектора взводу № 1 роти № 4 БУПП в Черкаській області ДПП капрала поліції Р.Жадан. від 24.05.2024;

відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, в ході перегляду якого встановлено, що саме ОСОБА_1 03.07.2024 о 22.08 год. керував автомобілем Hyundai IX д.н.з. НОМЕР_1 в м.Черкаси, по вул. Лейтенанта Мукана, 10, був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що йому повідомлено та запропоновано пройти огляд за допомогою спецприладу Drager, або в медичному закладі ЧОНД. За згодою водія освідування проведено за допомогою приладу Drager Alcotest, результат якого показав 1,33 проміле. З результатами огляду водій погодився. Стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне праворушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Надані докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

Позицію ОСОБА_1 , щодо вчинення ним правопорушення в стані сильного хвилювання та з метою уникнення конфліктної ситуації, суд оцінює критично та сприймає її, як таку, що направлення а уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд приймає до уваги, той факт, що ОСОБА_1 приймав та приймає активну громадянську позицію в сфері захисту нашої Держави від агресії Російської Федерації, та що його діяльність пов`язана безпосередньо з керуванням транспортним засобом, а в разі позбавлення його прав керування транспортним засобом, може призвести до втрати роботи, проте зазначає наступне. Законодавцем визначено, що санкція ст.130 ч.1 КУпАП, передбачає відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тобто, в даному випадку, позбавлення права керування відноситься до обов`язкового, а не альтернативного покарання.

Суд враховує, що відсутність права керування транспортними засобами, відповідно, відсутність можливості користуватися власним автомобілем, є не тільки ефективним стягненням, яке застосовується за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також, позбавлення права керувати транспортними засобами як вид покарання має чималий виховний вплив на особу, адже позбавляє її майже не основного та необхідного елементу сучасного життя швидкості та комфорту пересування, незалежності від волі сторонніх осіб щодо визначення маршруту, часу руху та пункту призначення. Отже, суд визнає доводи клопотання ОСОБА_1 не позбавляти його права керування необґрунтованими.

Пом`якшуючою відповідальність правопорушника обставиною суд враховує щире каяття.

Обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин не вбачається.

Враховуючи, той факт, що правопорушник вжив алкогольні напої, після чого керував транспортним засобом, чим грубо порушив правила дорожнього руху України, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, так як застосування до нього цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, із позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією статті та не відноситься до альтернативного покарання та є обов`язковим.

На підставі ст. 40-1 КУпАП на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Відповідно до положень п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій. Оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 15.11.2023, а тому підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 40-1, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник