Номер провадження: 33/813/1361/24
Головуючий у першій інстанції Циб І. В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В.

особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

адвоката Рижих Дмитра Олександровича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу адвоката Рижих Дмитра Олександровича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 16 квітня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 16 квітня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ( АДРЕСА_2 ), визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Як зазначено в постанові суду, 30.09. 2023 року о 23 год. 35 хвилин в м. Одеса, вул. Генуезька, 1а, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «LEXUS NX200T», д/н НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу у визначеному законом порядку за допомогою газоаналізатора ALCOTEST DRAGER 7510, огляд становив 1,19‰ проміле, чим порушила вимоги п. 2.9 а ПДР.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 098760 від 30.09.2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду адвокат Рижих Д.О. в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16.04.2024 року, відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно неї за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Також адвокатом Рижих Д.О. подані доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначено, що обставини справи, які суд вважав встановленими не відповідають об`єктивній дійсності, а саме суд встановив для об`єктивного розгляду справи обставини на підставі недопустимих доказів. Наведені доводи, на думку адвоката, свідчать про те, що оскаржуване рішення прийняте внаслідок грубого порушення норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу має наслідком його скасування, а провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП за відсутності в діях складу інкримінованого правопорушення.

Адвокат зазначає, що його підзахисній інкриміновано саме «керування транспортним засобом у стані сп`яніння». Однак, як вбачається з наявного у справі відеозапису (хронометраж відео 00:29:00-00:33:00) ОСОБА_1 заперечує наявність у неї алкогольного сп?яніння, що обумовлено вираженням прямої незгоди з результатами тесту на драгері. Аналіз ст. 266 КУпАП дозволяє дійти до висновку, що у випадку незгоди водія з результатами огляду за допомогою технічних заходів, у поліцейського виникає обов?язок у двогодинний строк доставити водія до закладу охорони здоров?я для огляду. При цьому, закон оперує правовими категоріями «відмова від огляду» та «незгода (на застосування спеціального технічного засобу або з його результатами)», які є різними видами вольових актів та тягнуть різні правові наслідки. Матеріали справи не містять даних, що ОСОБА_1 відмовилась від огляду в цілому, а тому в даному випадку мала місце неналежна правова процедура та порушено законний алгоритм проведення огляду водія на стан алкогольного сп?яніння, оскільки як ми бачимо з відеозапису, вона одразу не погоджується з результатом огляду на драгері. Вказані доводи зокрема співвідносяться з матеріалами справи, в яких наявне письмове направлення до медичного закладу для проведення огляду, яке згідно діючого порядку видається виключно у випадку незгоди на проходження огляду на місці зупинки або незгоди з його результатами. Однак, в даному випадку захисник наголошує, що у зв?язку з пізнім часом доби та наявністю загрози для життя ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду у медичному закладі. Загроза життю ОСОБА_1 було у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою у м. Одеса. Не зважаючи не це, будучі достеменно обізнаним про незгоду водія з показаннями драгера, поліцейський формулюючи фабулу обвинувачення, зазначає саме: «Керування транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння», допустивши при цьому неправильність кваліфікації дій особи, оскільки в даному випадку поліцейський зобов`язаний посилатись виключно на відмову від проходження огляду, оскільки ОСОБА_1 не погодившись з показаннями драгера відмовилась в подальшому проходити огляд в медичному закладі, що в свою чергу являє собою окремий склад порушення в рамках однієї статті (різна об`єктивна сторона).

Адвокат вважає, що а ні поліцейський в момент оформлення протоколу, а ні суд першої інстанції під час розгляду справи не могли посилатись на встановленість факту перебування водія в стані алкогольного сп?яніння, а навпаки застосували протилежний підхід до трактування даних обставин, з точки зору кваліфікації дій особи, що повністю нівелює закладений законодавцем механізм спростування показання технічного приладу шляхом огляду у медичному закладі, якій з научної точки зору дозволяє більш точно встановити чи перебуває особа у стані сп?яніння зокрема шляхом проведення лабораторного дослідження, так як покази технічного приладу за загальновідомим правилом можуть бути хибними.

Окремо адвокат звертає увагу суду на наступне. Відповідно приписів відомчої інструкції та сталої судової практики, ознаками алкогольного сп?яніння є: нестійка хода, нечітка мова, порушення координації рухів, запах алкоголю, тощо. Допустимий рівень алкоголю складає 0,2 проміле. 3 матеріалів справи слідує, що показних у ОСОБА_1 дорівнює 1,19 проміле, що відповідно свідчить про високий рівень інтоксикації алкоголем. Однак, для виявлення зовнішніх проявів алкогольної інтоксикації не потрібні спеціальні знання. Як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 має чітку мову, координація рухів не порушена, її поведінка повністю відповідає оточуваній обстановці, що дає підстави для розумного сумніву в коректності показників приладу, що за умови відсутності огляду в медичному закладі ставить під сумнів сам факт перебування ОСОБА_1 в стані сп?яніння, та додатково свідчить про помилковість нібито встановлених в ході розгляду справи обставин, на що суд першої інстанції не звернув уваги, а це свідчить про поверхневий підхід до розгляду справи. Крім цього, поза увагою суду залишилось також той факт, що в період з 22.00 (30.09.2023) по 01.55 (01.10.2023) по м. Одеса було оголошено повітряну тривогу у зв?язку з загрозою ракетного обстрілу. Натомість поліцейськими складання адміністративних матеріалів зупинено чи відкладено не було, що є порушенням права ОСОБА_1 на захист та безпеку життя.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 , яка пояснила, що не погоджувалася з результатами ALCOTEST DRAGER і їй не було запропоновано їхати до медичного закладу, взагалі на той час була повітряна тривога і вона з усім погоджувалася, щоб швидше поїхати додому, також зазначала, що керування автомобілем їй необхідно для заробітку. Захисник Рижих Д.О. надав пояснення на підтримку доводів апеляційної скарги, та зазначив, що поліцейські повинні були скласти протокол за відмову у проходженні огляду у медичному закладі, оскільки ОСОБА_1 не була згода з результатом ALCOTEST DRAGER. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність її винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в: чеку результату приладу «DRAGER ALKOTEST» N?7510, прилад ARLM № 0410, результат - 1,19 % проміле; акті огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписі на DVD-R диску, на яких зафіксовані факт керування транспортним засобом та факт проходження ОСОБА_1 , на вимогу поліцейського, огляду на стан алкогольного сп?яніння за допомогою приладу «DRAGER ALCOTEST», який показав позитивний результат - 1,19 % проміле; поясненнях ОСОБА_1 від 01.10.2023 року, в яких вона не погоджувалась з результатом тесту та зазначила, що інспектор не вказав точний час; направленні на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.09.2023 року.

Зазначені докази є належними і допустимими, оскільки отримані у відповідності до вимог чинного законодавства, зафіксовані у належній процесуальній формі і узгоджуються між собою та є достатніми для взаємозв`язку і прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння відбувся з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки, незважаючи на те, що ОСОБА_1 не погоджувалася з результатами Драгера, її не було направлено до закладу охорони здоров`я, є безпідставними.

У відповідності до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейський з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічні вимоги містяться і в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція)

З відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора поліції вбачається, що після того, як ОСОБА_1 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, який показав результат 1/19 ‰ алкоголю, інспектор поліції з`ясував у останньої про те, чи погоджується вона з таким результатом, ОСОБА_1 з результатами тесту не погодилась, про що є відмітка у поясненнях, у такому випадку поліцейським було роз`яснено, що вона може пройти огляд у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відповіла, що в медичний заклад їхати не хоче та зі всім погоджується.

Отже, з наведеного вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відбувся у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме: після того, як у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції запропонували їй пройти огляд на місці, і ОСОБА_1 пройшла огляд на місці за допомогою приладу Драгер, який показав результат 1/19 ‰, працівники поліції з`ясовували у останньої у зв`язку з її незгодою з результатами Драгер про можливість повторного огляду у закладі охороні здоров`я, проте ОСОБА_1 не погодилась їхати в медичний заклад та з усім погоджувалася.

Те, що в своїх письмових поясненнях від 01.10.2023 року ОСОБА_1 вказала, що не згодна з результатом Драгера, та доводи її та захисника у судовому засіданні, що ОСОБА_1 не було запропоновано проїхати до медичного закладу і взагалі протокол повинен був складений саме за відмову у проходженні огляду, з урахуванням наявної на відеозаписі з нагрудної камери інформації, на переконання суду свідчить про позицію захисту з метою уникнення відповідальності ОСОБА_1 .

Таким чином, з вищенаведеного слідує, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння і складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відбулися у відповідності до вимог чинного законодавства.

Будь яких порушень з боку працівників поліції при вчиненні вказаних дій матеріали справи не містять.

При цьому ні апеляційна скарга, ні матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 та її захисник, вважаючи дії працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, неправомірними, не оскаржували їх в установленому порядку.

Щодо доводів про те, ОСОБА_1 зазначила в поясненнях, що інспектор не вказав точний час, то вони є несуттєвими та не спростовують результати огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи з приводу того, що ОСОБА_1 побоювалась за своє життя оскільки у місті була оголошена повітряна тривога а співробітниками поліції не було зупинено складати протокол і не запропоновано пройти до укриття не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Слід зауважити, що ОСОБА_1 жодних зауважень з цього приводу під час складання протоколу та з приводу правильності та законності дій працівників поліції не висловлювала, в поясненнях написала тільки, що інспектор не вказав точний час.

Матеріали справи також не місять доказів, що дії співробітників поліції були оскаржені у встановленому Законом порядку.

Отже, сукупність зібраних і направлених до суду першої інстанції доказів поза розумним сумнівом свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому висновок судді про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події.

Суд, дотримавшись вимог ст. ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 с. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Приморського районного суду міста Одеси від 16 квітня 2024 року залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КупАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Рижих Дмитра Олександровича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду міста Одеси від 16 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов