П О С Т А Н О В А

Іменем України

смт. Романів 08 серпня 2024 року

Суддя Романівського районного суду Житомирської області Ковальчук М.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 5 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 126 частиною 5 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП):

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

До Романівського районного суду Житомирської області для розгляду направлено матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №756870 від 29 квітня 2024 року, де зазначено, що 29 квітня 2024 року о 15 годині 42 хвилини на автодорозі В.Козара-Камінь водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «Audi 100», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 не маючи посвідчення водія відповідної категорії повторно протягом року, ББА 250444 від 20.04.2024 року , чим порушив вимоги пункту 2.1(а) Правил дорожнього руху (далі по тексту ПДР ), за що передбачена відповідальність за частиною 5 статті 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою проживання, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, однак судові повістки повернулись на адресу суду з відміткою поштового відділення про неможливість вручення поштового відправлення у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступних висновків.

Попри те, що особа не отримала або ухилилася від отримання судової повістки, її право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, зокрема, повідомлення про розгляд справи розміщено на офіційному сайті судової влади, а саме на сторінці Романівського районного суду Житомирської області в розділі "Список справ , призначених до розгляду".

До того ж суддя бере до уваги, що ОСОБА_1 достеменно знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та розгляд його судом, про що свідчать матеріали відеофіксації, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а також особисті підписи в протоколі про адміністративне правопорушення.

Тобто судом було вжито всіх заходів щодо дотримання прав особи на участь у судових засіданнях, що виразилося в неодноразовому відкладенні судових засідань. Суддя розцінює вказані дії ОСОБА_1 як зловживання своїми правами та умисне затягування розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у справі «UNION ALIMENTARIA SANDERSS. A. проти Іспанії» (рішення №11681/87 від 07 липня 1989 року) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (рішення №3236/03 від 03 квітня 2008 року) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі, та те, що суд вчинив всі необхідні дії, направлені на належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи, однак ОСОБА_1 неодноразово на виклики суду у судові засідання не з`явився, суддя визнає причини неявки ОСОБА_1 в судове засідання неповажними, у зв`язку з чим суд відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП, розглядає справу у його відсутність.

Відповідно до змісту вимог статті 245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, суду були надані такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії АДД № 756870 від 29 квітня 2024 року, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 756837 від 29 квітня 2024 року,копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА № 323040 від 29 квітня 2024 року, витяг з адмінпрактики, згідно якого ОСОБА_1 відповідно до постанови серії ББА № 250444 від 20 квітня 2024 року притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом, розписку про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, заявку на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS повідомлення, а також матеріали відеофіксації .

Така кваліфікуюча ознака, як повторність, доводиться наявністю постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без права керування (частина 2 статті 126 КУпАП), за яке протягом одного року її вже було піддано адміністративному стягненню.

Зі змісту статті 35 КУпАП слідує, що під повторним вчиненням адміністративного правопорушення слід розуміти повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Крім того, пунктом 3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, визначено, що «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною 3 статті 130 КУпАП).

Відповідно пункту 4 частини VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 № 1395, поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних даних про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Наявний в матеріалах справи витяг з адмінпрактики, згідно якого ОСОБА_1 відповідно до постанови серії ББА № 250444 від 20 квітня 2024 року притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП, не можна вважати належним та допустимим доказом у справі, оскільки останній всупереч вимогам пункту 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) належним чином не завірений.

Крім того, на доданому до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписі не можливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також рух даного транспортного засобу, оскільки на відображеному відеозаписі зафіксовано нерухомий стан транспортного засобу, який припаркований на узбіччі дороги.

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Отже суд позбавлений можливості встановлювати обставини, котрі не були доведені, згідно з приписами частини 2 статті 251 КУпАП, особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративну правопорушення.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Відповідно до вимог пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, надані органом поліції матеріали суд визнає недостатніми для підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого правопорушення, а отже, керуючись фундаментальним принципом презумпції невинуватості та вимогами пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з причини відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 268, 283, 287 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 126 частиною 5КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.В. Ковальчук