КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/3520/2024
Справа № 753/5103/24
Головуючий в суді І інстанції Заруба П.І.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 липня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., за участі захисника Шелемеха А.П., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, та закрито провадження в справі,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року ОСОБА_1 , керівника КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав через систему «Електронний суд» 22 червня 2024 року та 23 червня 2024 року дві апеляційні скарги, в яких просив скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року, якою його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, та закрити провадження у справі.

Оскільки доводи апеляційних скарг є тотожними, апеляційний суд приймає їх як одну апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що 06 березня 2024 року членом ради адвокатів Київської області Іллею Лішневським, який діяв на підставі довіреності від 22 червня 2023 року, на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та відбулося 05 лютого 2024 року. В зв`язку з тим, що справа про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП підвідомча суду/судді, то стягнення могло бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а саме не пізніше 06 травня 2024 року. Натомість, суддя місцевого суду під час винесення постанови від 21 травня 2024 року не виконав імперативних вимог п. 7 ч. 1 ст. 247, ч. 2 ст. 38 КУпАП щодо неможливості початку провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Вказував, що враховуючи імперативні вимоги п. 3 ч. 1 ст. 284, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, під час закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення в зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, які передбачені ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється. Зазначене вище ґрунтується на положеннях Узагальненого науково-консультативного висновку науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України. Вказував, що наведений висновок підтверджується постановою судді Івано-Франківського апеляційного суду від 09 січня 2020 року в справі № 296/8999/19.

Зазначав, що згідно з імперативними вимогами ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення повинен був складений не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, якою вчинено правопорушення, тобто у середу 21 лютого 2024 року, у двох примірниках, один з яких під розписку так і не був вручений ОСОБА_1 в цей день. Із вищенаведеного випливає, що ані Голова ради адвокатів Київської області, ані член Ради адвокатів Київської області Ілля Лішневський не виконали імперативних вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, тому протокол про адміністративне правопорушення серії КС № 00477 від 06 березня 2024 року є нелегітимним.

Наголошував, що керуючись приписами п. 9-1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, у зазначеній справі про адміністративне правопорушення, яка розглядається органами, зазначеними у ст. 212-3 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення має право складати голова ради адвокатів м. Києва, а не голова ради адвокатів Київської області. Тобто, в даному випадку, відповідною радою адвокатів регіону, до якої мало право звернутися АО «Євгена Бойка», є Рада адвокатів міста Києва, а особою, яка має повноваження на складання протоколу про адміністративне правопорушення - голова Ради адвокатів м. Києва - Рафальська І.В. Керуючий АО «Євгена Бойка» адвокат Євген Бойко. звернувся із заявою до неналежної ради адвокатів регіону - Ради адвокатів Київської області.

Також в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване тим, що відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП, кінцевий строк для вручення/висилання йому копії постанови припадав на п`ятницю 24 травня 2024 року, проте ані 24 травня 2024 року, ані до 12 червня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва не вручив/не вислав ОСОБА_1 копії постанови. В зв`язку з тим, що копія постанови не була вручена/надіслана протягом трьох днів, ОСОБА_1 , не зважаючи на труднощі через діючий воєнний стан, відсутність електроенергії, 10 червня 2024 року особисто звернувся до суду з проханням вручити йому копію постанови. Лише 12 червня 2024 року канцелярія суду видала йому засвідчену копію постанови. Враховуючи наведене та беручи до уваги, до десятий день після вручення копії постанови припадав на суботу 22 червня 2024 року, останнім днем строку є перший після нього робочий день - понеділок 24 червня 2024 року. На підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність його вини у порушенні десятиденного строку на оскарження постанови, просив поновити строк для подання апеляційної скарги.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

В судовому засіданні 29 липня 2024 року захисник Шелемеха А.П. підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та просив його задовольнити.

Від ОСОБА_1 29 липня 2024 року надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, в якому ОСОБА_1 просив скаргу задовольнити.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, заслухавши захисника Шелемеху А.П., перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись десятиденний строк на апеляційне оскарження, тобто з наступного дня після винесення постанови.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження, які виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03).

Також, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було проголошено 21 травня 2024 року. Строк на апеляційне оскарження обраховується з дня винесення постанови, а тому останнім днем на апеляційне оскарження постанови є 31 травня 2024 року.

Апеляційна скарга подана 22 червня та 23 червня 2024 року.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 вказує на те, що копія постанови не була вручена/надіслана протягом трьох днів, ОСОБА_1 , незважаючи на труднощі через діючий воєнний стан, відсутність електроенергії, 10 червня 2024 року особисто звернувся до суду з проханням вручити йому копію постанови, лише 12 червня 2024 року канцелярія суду видала йому засвідчену копію постанови.

Разом із тим, положення ст. 294 КУпАП пов`язують обчислення строку на оскарження з днем винесення постанови, а не з днем отримання її тексту, а відтак, посилання на дату ознайомлення зі змістом постанови чи отримання копії оскаржуваної постанови не може бути достатньою підставою для поновлення строку на її оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що 21 травня 2024 року в судовому засіданні було складено повний текст оскаржуваної постанови Дарницького районного суду м. Києва, вступна та резолютивна частини постанови відсутні в матеріалах справи. У постанові роз`яснено порядок та строки оскарження постанови, а саме протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Зі змісту постанови Дарницького районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 особисто брав участь в судовому засіданні, однак, не погоджуючись з даною постановою, з клопотанням про видачу копії постанови до суду одразу після судового засідання до 12 червня 2024 року на власний розсуд не звертався.

Вказана обставина свідчить про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про винесення судом постанови, результати розгляду справи та строки оскарження постанови - десять днів з дня її винесення.

Апеляційний суд враховує, що з огляду на присутність в судовому засіданні і обізнаність з результатами розгляду справи ОСОБА_1 мав можливість подати апеляційну скаргу в межах процесуального строку для подання апеляційної скарги до 31 травня 2024 року включно, однак допустив нічим не обґрунтоване зволікання до 22 червня та 23 червня 2024 року.

Наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження доводи не містять посилань на обставини, які б унеможливлювали звернення з апеляційною скаргою у визначений законом строк.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу із пропуском строку, визначеного ст. 294 КУпАП, підстав для його поновлення не вбачається, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, та закрито провадження в справі.

Повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.