Справа № 354/1407/24
Провадження № 3/354/1157/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Єрмак Н. В., розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Яремчанського міського суду Івано-Франківської області надійшли вищевказані матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.204-1 ч.2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №250364 від 20.05.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 20.05.2024року о 17.25 год., на залізничному вокзалі н.п. Ворохта Надвірнянського району Івано-Франківської області вчинив спробу перетинання державного кордону шляхом прибуття з м. Львів в н.п. Ворохта з метою подальшого незаконного перетинання державного кордону у складі групи з ОСОБА_2 з України в Румунію поза пунктом пропуску на напрямку 413 прикордонного знаку, чим порушив вимоги ст.9.12 ЗУ "Про державний кордон України", адміністративна відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так відповідно до диспозиції ч.1 ст. 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Диспозицією ч.2 ст. 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивною стороною досліджуваного правопорушення, є перетин або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Суб`єктивна сторона незаконного перетинання державного кордону передбачає наявність прямого умислу, тобто виражається в навмисній формі вини, коли особа розуміє, що незаконно перетинає Державний кордон України, та бажає вчинити такі протиправні дії.

Відповідно, досліджуючи докази по даній справі, суд повинен встановити наявність в діях ОСОБА_1 факту спроби перетину ним державного кордону з України поза встановленими пунктами пропуску в групі з іншими особами, та наявність прямого умислу на незаконний перетин державного кордону.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, долучено: протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №250364 від 20.05.2024 року; пояснення прикордонного наряду.

У протоколі ОСОБА_1 зазначив, що їхав з другом в гори на відпочинок.

До протоколу не надано жодного належного чи допустимого доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчиняв будь-які дії щодо незаконного перетинання державного кордону.

Місце, де було виявлено ОСОБА_1 , а саме залізничний вокзал н.п. Ворохта, не є територією прикордонної зони та знаходження (переміщення) людей в ній не заборонено.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається про порушення ОСОБА_1 вимог ст.ст.9 та 12 Закону України «Про державний кордон». Однак, вказані норми цього закону не містять будь-яких положень, які б зобов`язували, забороняли чи попереджали учасників суспільних відносин, в даному випадку ОСОБА_1 дотримуватися чи не дотримуватися певних правил поведінки, а є загальними нормами права, якими регламентовано, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку (ст.9) та пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України (ст.12).

Разом з тим, у протоколі не зазначено, які саме дії здійснював ОСОБА_1 з метою спроби незаконного перетину державного кордону України, та які б відповідали об`єктивній стороні правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП.

Саме лише наведення в описовій частині протоколу відомостей про виявлення ОСОБА_1 на залізничному вокзалі у н.п Ворохта, без зазначення в чому саме виразились його дії щодо вчинення такої спроби, є недостатнім та неконкретним формулюванням обвинувачення.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Із урахуванням викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що особами уповноваженими на складання протоколів про адміністративне правопорушення не надано достатніх, допустимих доказів, які б «поза розумним сумнівом» доводили що ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетину Державного кордону України групою осіб поза межами пункту пропуску та доводили його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня ї винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя: Н. В. Єрмак