П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з військової частини НОМЕР_1 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , санітара-радіотелефоніста медичного пункту 2 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, РНОКПП НОМЕР_2 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

встановив:

Відповідно до вимог ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України.

Вимогами ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Статтями 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статут) передбачено, що військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання, а підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Вимоги ст. ст. 199, 216, 217 Статуту внутрішньої служби зобов`язують забезпечувати у військовій частині постійну бойову готовність, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків; у службовий час постійно знаходитись в розташування військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до ст. 107 Статуту внутрішньої служби заступник командира батальйону (дивізіону) з морально-психологічного забезпечення підпорядковується командиру батальйону (дивізіону) і є прямим начальником всього особового складу батальйону (дивізіону).

Всупереч цим вимогам, 30 червня 2024 року, приблизно о 18 год. 00 хв., солдат ОСОБА_1 перебував у районі тимчасового розташування підрозділу в АДРЕСА_3 на військовій службі в службовий час в нетверезому стані під час виконання службових обов`язків, під час дії воєнного стану. Від проходження медичного освідчення на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Розглянувши дану справу, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП поява військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані, виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, а також відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, стверджується зібраними у справі доказами: протоколом серії А5003 №59 про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 02.07.2024; направленням на огляд затриманого з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 30.06.2024, на звороті якого зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 02.07.2024.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховую особу порушника, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини та вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, яка є альтернативною, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст. ст. 33, 172-20 ч. 3, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше, як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органу державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу у сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов