Справа № 346/4057/24
Провадження № 3/346/2082/24
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, за ст. 173-2 ч.1 КУпАП, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, складені відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща. Верховича, Івано-Франківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонера, -

у с т а н о в и л а :
21.07.2024р. близько 14:30 год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого сина ОСОБА_2 , яке виразилось в умисному штовханні, шарпанні, погрозах вигнати із будинку, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілого.

Крім цього, 21.07.2024р. близько 14:30 год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_3 , яке виразилось в умисному штовханні, шарпанні, погрозах фізичною розправою та погрозах вигнати із будинку, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілого.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даних правопорушень не визнав, надав суду свої письмові пояснення, в яких зазначив, що разом зі своєю дружиною та сином він проживає в квартирі свого дядька. 21.07.2024р. у нього відбулася розмова з дружиною з приводу їхнього розлучення, в ході якої вони обговорювали питання про те, що необхідно залишити вказане житло та вивезти свої речі і меблі аби передати квартиру власнику. Розмова була спокійною, без криків та суперечок і тривала близько15-20 хвилин. Узгодивши всі питання він вийшов з кімнати, де знаходилась його дружина. В цей час з іншої кімнати вийшов його син, який не чув всю розмову, а лише почув його слова про те, що він допоможе вивезти речі і меблі та почав звинувачувати його у вчиненні сварки. В подальшому із-за того, що син втрутився не в свою справу, між ними виник конфлікт в який втрутилася і його дружина. Проте, в ході конфлікту він ніяких ударів не завдавав, не шарпав та не штовхав, фізичною розправою не погрожував. Наполягає на тому, що між ним, сином та дружиною виник сімейний конфлікт без ознак домашнього насильства. Факт звернення потерпілих до поліції не є достатнім підтвердженням вчинення такого насильства. Вважає, що стосовно нього відсутні належні та допустимі докази, які б в повній мірі доводили наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому просив провадження у справах закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Потерпілі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове засідання за викликом суду не з`явились, подали свої письмові заяви в яких зазначили, що примирилися з ОСОБА_1 та претензій до нього не мають, просять не притягувати його до відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з`ясувавши думку потерпілих, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що при складані протоколу про адміністративне правопорушення, працівником поліції дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства.

Визначення терміну «домашнє насильство» наведено в п.3 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». За його змістом під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь

Згідно п. 14 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під фізичним насильством згідно п. 17 ч.1 Закону розуміється форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Норма ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП працівником поліції надано:

-протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАД 207292 та серії ВАД № 207291, в яких вказано дату та час вчинення правопорушення 21 липня 2024р. близько 14:30 год., місце вчинення АДРЕСА_2 , та суть правопорушення вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_3 та сина ОСОБА_1 .

-письмові пояснення потерпілого ОСОБА_1 , в яких зазначено, що він проживає разом з батьком ОСОБА_1 та матір`ю ОСОБА_4 . Протягом тривалого часу між батьками виникають конфлікти, ініціатором яких являється ОСОБА_1 . Останній неодноразово виганяв його та матір з будинку, словесно ображає, застосовує фізичну силу, чим вчиняє відносно них домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру. 21.07.2024р. близько 15:30 год. між батьками відбувся конфлікт в ході якого ОСОБА_1 знову почав виганяти матір з будинку. Почувши суперечку батьків, він вийшов зі своєї кімнати та зробив зауваження. Після цього, ОСОБА_1 почав виражатися в його адресу образливими словами, замахуватися правою рукою аби нанести удар. Між ними стала матір. Батько почав казати йому, щоб він не вмішувався та погрожувати знищити особисті речі. Слова потерпілого про виклик поліції ще більше розізлили батька і він наніс близько5-6 ударів кулаками обох рук в область голови потерпілого, а також 2-3 удари наніс по обличчю матері. ОСОБА_3 стала намагатися зателефонувати на лінію «102», але батько вибив у неї телефон з рук. Мати вже ж змогла викликати поліцію і після цього батько дещо заспокоївся. В результаті отриманих ударів тілесні ушкодження потерпілим завдано не було, лише фізична біль.

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_3 та її письмові пояснення з яких слідує, що вона проживає разом зі своїм чоловіком та сином в АДРЕСА_3 . 21.07.2024р. близько 14:30 год. ОСОБА_1 вчинив відносно неї та сина фізичне та психологічне насильство, а саме наніс декілька ударів руками в область плечей та наполягав на тому, щоб вона зібрала свої речі і залишила будинок. Все почалось з того, що чоловік підійшов до неї і сказав, що бажає розлучитись і сказав збирати свої речі. У відповідь вона повідомила, що завтра збере свої речі. В їхню розмову втрутився син. Після цього, ОСОБА_2 почав голосно висловлюватися та наносити удари.

-форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, анкетування за якою стало підставою для винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдника, якими ОСОБА_1 заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалими особами: дружиною ОСОБА_3 та сином ОСОБА_2 з 15:50 год 21.07.2024р. до 15:50 год. 24.07.2024р.

Згідно ст.. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши та оцінивши вищевказані докази, суд прийшов до висновку, що ними в належній та достатній мірі підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства фізичного та психологічного характеру відносно його дружини та сина.

Таким чином, суд вбачає наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь фізичного, психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, позбавлення житла), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих та була завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілих.

Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по обставинам правопорушень суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження та були спростовані зібраними у справі доказами. Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу інкримінованих йому правопорушень, суд розцінює, як його намагання уникнути адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує конкретні обставини правопорушень, позицію потерпілих, виражену ними в письмових заявах, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, являється пенсіонером.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника згідно ст. 34, 35 КУпАП судом не встановлено.

Згідно з ч.1 ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Частина друга вказаної статті регламентує, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

ОСОБА_2 вчинив два адміністративні правопорушення, передбачені однією і тією ж статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення в межах санкції якої суд накладає адміністративне стягнення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що стягнення повинно бути обрано у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом. Відповідно до ст. 4 ч.2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 33, 36, 40-1, 173-2, 221, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :
Справу №346/4057/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч.1 КУпАП та справу №346/4058/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч.1 КУпАП, об`єднати в одне провадження, присвоїти номер 346/4057/24.

Притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 , наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (сто сімдесят гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок у дохід держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: Третьякова І. В.