Справа № 515/891/24
Провадження № 3/513/1109/24
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року суддя Саратського районного суду Одеської області Миргород В.С., розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Одеській області, які надійшли з Одеського апеляційного суду після визначення підсудності, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Татарбунарським РВ ГУМВС України в Одеській області 25 грудня 2010 року, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст. 188-28 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 905386, складеним інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Одеській області лейтенанта поліції Ткаченком М.Г. 15 травня 2024 року, 12 травня 2024 року о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, власником та утримувачем земельної ділянки (майданчика для паркування транспортних засобів), ліворуч по ходу кілометражу, на 159 км+170м та 159 км+320м автодороги Одеса-Рені М-15, не виконала вимоги посадової особи уповноваженого підрозділу Національної поліції інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП в Одеській області лейтенанта поліції Ткаченка М.Г. № 436 від 01 травня 2024 року щодо усунення порушень стандартів по забезпеченню безпеки дорожнього руху, а саме не розробила та не погодила заїзди/виїзди до об`єкту благоустрою паркувального майданчика для транспортних засобів у визначений термін 10 діб, чим порушила вимоги п.1.5 ПДР та допустила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-28 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою завчасно та належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомила, клопотання про перенесення судового засідання, а також заперечення на складений протокол про адміністративне правопорушення суду не направила.

У відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.188-28 КУпАП не є обов`язковою, тому враховуючи наведені положення та той факт, що ОСОБА_1 , будучи обізнаною про місце і час розгляду справи, не з`явилася у судове засідання, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, вважає за необхідне розглянути справу за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Отже, передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд має провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.188-28 КУпАП, суд приходить до такого висновку.

У порядку статті 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вирішує також питання, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення і виходячи з цього, не вправі вийти за межі протоколу.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 інспектором ВБДР надано протокол серії ААД №905386 від 15 травня 2024 року про адміністративне правопорушення; копію акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 01 травня 2024 року о 16 годині 38 хвилин на 159 км+170м та 159 км+320м автодороги Одеса-Рені М-15, проведеного інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Одеській області лейтенанта поліції Ткаченком М.Г. у присутності відповідальної особи ОСОБА_1 (утримувача об`єкту благоустрою майданчику для стоянки), відповідно до якого виявлено порушення вимог ДСТУ 3587:2022, п.6, п. 220 Постанови Кабінету Міністрів України №198 від 30 березня 1994 року, а саме відсутнє погодження щодо заїздів/виїздів до об`єкту благоустрою (майданчику для паркування транспортних засобів); копію постанови інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП в Одеській області лейтенанта поліції Ткаченка М.Г. від 01 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 510 грн; копію вимоги (припис) інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП в Одеській області лейтенанта поліції Ткаченка М.Г. від 01 травня 2024 року № 436 на ім`я фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , який отриманий останньою 01 травня 2024 року, відповідно до якого, з метою забезпечення безпеки руху, зобов`язано протягом десяти діб усунути порушення стандартів по забезпеченню безпеки дорожнього руху, а саме розробити та погодити заїзди/виїзди до об`єкту благоустрою паркувального майданчика для транспортних засобів на 159 км+170м та 159 км+320м автодороги Одеса-Рені М-15.

Відповідно вимогп.1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Стаття 188-28 КУпАП передбачає відповідальність за порушення невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, щодо усунення порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП, за якою на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, полягає у невиконанні законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Невиконання приписів полягає в тому, що відповідна особа не вжила конкретних заходів для усунення виявлених порушень у встановлений приписом строк або виконала його неналежним чином, тим самим не усунувши загрози безпеки дорожнього руху, або виконала його, порушивши встановлений строк.

Суб`єкт правопорушення спеціальний, тобто керівники дорожньо-будівельних, шляхоексплуатаційних, транспортних, комунальних і інших підприємств, установ, організацій, що забезпечують безпеку дорожнього руху, або інші посадові особи, безпосередньо відповідальні за дотримання правил, нормативів і стандартів у сфері безпеки руху транспорту й пішоходів.

Суб`єктивна сторона розглянутого правопорушення характеризується умисною або необережною формою вини.

Однак, інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Одеській області лейтенанта поліції Ткаченком М.Г. не надано доказів того, що до обов`язків ОСОБА_1 віднесено забезпечення безпеки дорожнього руху, що вимагалося від неї у приписах Національної поліції.

З копії договору № 111 від 29 листопада 2023 року, укладеного між Виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради в особі голови А.Глущенка та ОСОБА_1 щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою, не вбачається, що на ОСОБА_1 покладено обов`язок по забезпеченню безпеки дорожнього руху, остання, як Замовник, зобов`язується лише оплатити пайову участь в утриманні об`єкта благоустрою, загальною площею 500 кв.м, на території якого розташована група тимчасових споруд 30 кв.м, згідно з паспортом прив`язки тимчасової споруди (06.10.2023 №42) для провадження підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є остання, а Виконавчий комітет Татарбунарської міської ради, як Виконавець, зобов`язується забезпечити належне виконання п. 2.2. Договору.

Згідно з п.2.2 Договору, Виконавець зобов`язується з урахуванням вимоги Правил благоустрою, затверджених рішенням Татарбунарської міської ради № 869-VI від 17 липня 2014 року, забезпечити на території, прилеглій до об`єкту благоустрою з тимчасовою спорудою для провадження підприємницької діяльності у межах, визначених схемою благоустрою території: ….

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що Замовник має право, зокрема, вимагати від Виконавця усунення виявлених недоліків щодо утримання території об`єкта благоустрою, у разі якщо недоліки виникли не з вини Замовника.

Відповідно до акту приймання-передачі об`єкта благоустрою за вказаним Договором від 29 листопада 2023 року, ОСОБА_1 передано Виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради об`єкт благоустрою, загальною площею 1976 кв.м, з них під тимчасовими спорудами № 129 30 кв.м, згідно з паспортом прив`язки тимчасової споруди (06.10.2023 №42) за адресою: АДРЕСА_2 .

Тобто, з наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити, що ОСОБА_1 є відповідальною особою щодо виконання законних вимог (припису) від 01 травня 2024 року за №436 року, щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Крім того, відповідно до вимог ст. 9, 16, 24 Закону України «Про дорожній рух» саме на власників доріг (в межах міста, перебувають у відання органів місцевого самоврядування комунальна власність) покладено обов`язок за створення умов безпеки руху, своєчасне усунення недоліків та відповідальність і компенсацію за заподіяну шкоду учасникам дорожнього руху та користувачам доріг.

Порядок організації дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах визначається статтею 27 Закону України «Про дорожній рух». Частиною другою цієї статті передбачено, що організація дорожнього руху здійснюється спеціалізованими службами, що створюються відповідними органами: на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад, - органами місцевого самоврядування; на інших автомобільних дорогах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами; на залізничних переїздах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки на залізничному транспорті.

Згідно з цією нормою Закону відповідальною за організацію дорожнього руху на автомобільній дорозі, що перебуває у власності територіальної громади, є спеціалізована служба, що створюється відповідним органом місцевого самоврядування.

Враховуючи ту обставину, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не надано доказів того, що ОСОБА_1 є особою відповідальною за усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, приходжу до висновку, що вона у даному випадку не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

З даних положень Основного Закону виходить, що суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише за наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-28 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для притягнення її до адміністративної відповідальності, встановлено не було, і такі відсутні у матеріалах справи. При цьому всі можливості для усунення сумнівів вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про наявність підстав для притягнення за наведених обставин ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-28 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За такого, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП, а тому провадження в справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч.1 ст.247, ст.ст.283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.188-28 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. С. Миргород