Справа № 339/276/24 327
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2024 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С.,
розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, непрацюючу,
за ч.1 ст. 184 КУпАП,-
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №206587 від 15 червня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 04 червня 2024 року в період часу з 14 год по 16 год ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у зазначений час вчинила крадіжку товару з магазину «Копійочка» на пр.І.Франка, 8 м.Болехів на суму близько 300 грн.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, вину не визнає та просить закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення (а.с.13).
Дослідивши матеріали справи
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності.
Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Разом з тим, розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.
Суддя ж, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.
Суддя не вправі у своїй постанові за підсумками розгляду справи вказувати на ті ознаки правопорушення, в скоєнні яких особа не обвинувачується в протоколі, тобто які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції.
Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №206587 від 15 червня 2024 року ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка вчинила крадіжку товару з магазину «Копійочка» на суму близько 300 грн.
До протоколу долучено :
- рапорт працівника поліції ОСОБА_3 , з якого вбачається, що 13 червня 2024 року
о 13 год 03 хв надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_4 про те, що на площі і Франка, 8 м.Болехів в магазині «Копійочка» виявлено по камерах відеоспостереження крадіжку товару на суму більше ніж 300 грн малолітніми особами. Просить прийняти міри до двох малолітніх дівчат віком приблизно 10-11 років, які знаходячись в магазині «Копійочка», вчинили крадіжку побутових речей на суму близько 300 грн (а.с.2);
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13 червня 2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_5 просить прийняти міри до 2 неповнолітніх дівчат віком 10-12 років та їх батьків, які знаходилися на площі І.Франка,8 в м.Болехів Івано-Франківської області вкрали товару приблизно на 300 грн (помади - 4 шт, пудра до обличчя 1 шт, хайлайтер до обличчя -1 шт, накладні нігті- 2 шт, упаковку соку «Садочок» -1 шт) з 14 год по 16 год 04 червня 2024 року, яких було виявлено під час перегляду камер відеоспостереження (а.с.3);
- письмові пояснення ОСОБА_6 , керуючої магазину «Копійочка» про те, що 13 червня 2024 року від оператора мережі магазинів «Копійочка» отримала камери відеостереження, на яких зафіксовано двох малолітніх дітей віком біля 10-12 років, які 04 червня 2024 року вчинили крадіжку товаруз полиць у торговому залі магазину «Копійочка».
Так, 04 червня 2024 року в період з 14 год по 16 год дані дівчата декілька рааз заходили до магазину та викрадали товар з полиць.
Зокрема, переглядом відео встановлено, що вони викрали: губну помаду вартістю 29.90 грн, губну помаду вартістю 19.90 грн, губну помаду вартістю 39.90 грн, пудру косметичну вартістю 169.90 грн, хайлайтер до обличчя вартістю 49.90 грн, накладні нігті 2 шт вартістю по 29.90 грн, упаковку соку «Садочок» ємністю 200 мл вартість 12.90 грн.
Крім того, 03 червня 2024 року в обідню пору дані двоє дівчат також були в магазині та в той час здійснювали збитки у магазині, що виразилися у розливанні пляшки шампуню із прилавку магазину, мастилися кремами, розливали слайм, який брали з прилавків магазину, однак їх не викрадали, але привели товар у непридатність. До пояснень надала записи камер відеоспостереження в магазині «Копійочка», де зафіксовані протиправні дії вказаних малолітніх дівчаток (а.с.4);
- письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що 14 червня 2024 року близько 12 год їй зателефонувала ОСОБА_7 і повідомила, що дочка ОСОБА_7 разом з її дочкою ОСОБА_2 в магазині «Копійочка» вчинили крадіжку косметики на суму 1840 грн, які вона оплатила з батьком другої дівчинки. З дочкою провела пофілактичну виховну бесіду щодо недопущення подібної ситуації (а.с.5);
- відеофіксацію, якою зафіксовано факт крадіжки з магазину «Копійочка» 04 червня 2024 року двома малолітніми (а.с.7).
В той час, вказана сукупність доказів по справі не доводить наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з наступним.
Так, частина 1 ст.184 КпАП України передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей
Однак, згідно ч.1 ст.32 ЦК України неповнолітньою особою є фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Частиною 2 ст.6 СК України встановлено, що малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.
Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою, оскільки їй виповнилося тільки 9 років. Її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яка після одруження змінила прізвище « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 » (а.с.14-15).
Інспектором при складанні протоколу не були враховані положення ч.1 ст.184 КУпАП, яка взагалі не передбачає відповідальність батьків малолітніх осіб або осіб, які їх замінюють.
Також, слід зазначити, що ч.1 статті 184 КУпАП має бланкетний характер, яка для розкриття змісту даного складу адміністративного правопорушення відсилає до нормативно - правових актів, які розкривають зміст обов"язків батьків, або осіб які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до ч.1 ст. 184 КУпАП, відповідальність за цим законом настає в разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Ухилення від виконання обов"язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов"язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов"язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.
Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям, тощо), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні. одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
З аналізу змісту ч.1 ст.184 КУпАП вбачається, що ухилення від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
Враховуючи, що об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх; об`єктивна сторона правопорушення полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей; суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності, а також, враховуючи, що в суді не встановлено наявності вказаних складових та події адміністративного правопорушення, то, відповідно, і немає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КпАП України.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно п.1ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв"язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного та керуючись ч. 1ст. 184, ст. 247, 283, 284 КУпАП ,-
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.