Справа № 603/413/24
Провадження № 3/603/268/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" серпня 2024 р. м. Монастириська:

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючої, до адміністративної відповідальності не притягувалася

- за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Сектором поліцейської діяльності №1 (м. Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області на адресу Монастириського районного суду Тернопільської області направлено матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №163689 від 18.06.2024 року, що 16.06.2024 року близько 12 год 00 хв ОСОБА_1 , перебуваючи по місцю свого проживання, що по АДРЕСА_1 , умисно вчинила домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї сестри ОСОБА_2 , що виражалось в нецензурній лайці, залякуванні, погрозами фізичною розправою у наслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча судом вживались заходи для належного її повідомлення про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що 16.06.2024 року її сестра ОСОБА_1 з невідомих їй причин почала виражатись нецензурною лайкою, нести різну словесну нісенітницю, в подальшому ставала більш агресивною, вела себе неадекватно в зв`язку з чим ОСОБА_3 , яка є подругою ОСОБА_1 , подзвонила в поліцію так як вони переживали за ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши процедуру складення посадовою особою поліції протоколу про адміністративне правопорушення на предмет відповідності законодавству, суд констатує таке.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Психологічне насильство - (саме такий вид діяння домашнього насильства, інкримінований ОСОБА_1 ) - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положенням якого кореспондує ст. 62 Конституції України, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального (адміністративного) правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Тобто, судове рішення про визнання винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення може бути постановлене судом лише в тому випадку, коли вина особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і конкретна особа є винною у вчиненні цього правопорушення.

Дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, орган, що висунув особі звинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення (поліція), має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, щодо якого її звинувачують.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №163689 від 18.06.2024 року, що 16.06.2024 року близько 12 год 00 хв ОСОБА_1 , перебуваючи по місцю свого проживання, що по АДРЕСА_1 , умисно вчинила домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї сестри ОСОБА_2 , що виражалось в нецензурній лайці, залякуванні, погрозами фізичною розправою.

Отже, задля притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 потрібно довести належними, допустимими та достовірними доказами, що дійсно мало місце психологічне насильство, а саме внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 відбувся вплив на психіку останньої шляхом словесних образ і цим діянням умисно спричинено емоційну невпевненість, нездатність потерпілої захистити себе, і як наслідок це могло завдати шкоди її психічному здоров`ю.

В судовому засіданні з пояснень ОСОБА_2 установлено, що у ОСОБА_1 тривалі розлади з психікою, вона часто без на то видимих причин починає кричати, виражатись нецензурною лайкою, веде себе неадекватно.

Окрім цього, із письмових пояснень ОСОБА_3 які знаходяться при матеріалах справи, вбачається, що 16.06.2024 року близько 12 год 00 хв вона, перебуваючи по місцю проживання ОСОБА_1 , була свідком неадекватної поведінки останньої, яка виражалась нецензурною лайкою, несла різну нісенітницю, що викликало в неї переживання за здоров`я її подруги, в зв`язку з чим вона подзвонила в органи поліції.

Отже, судом встановлено, що у сім`ї де проживає ОСОБА_1 в останньої, зі слів потерпілої та письмових пояснень свідка, часто виникають психічні приступи під час яких вона веде себе не адекватно: нецензурно лається, веде себе неадекватно, є хворою людиною, а тому зі слів потерпілої, жодного впливу на її психіку, яка б могла викликати у неї, за встановлених судом обставин, емоційну невпевненість та/або, нездатність себе захистити, і як наслідок завдати шкоди психічному здоров`ю, не могло бути заподіяно, а тільки переживання за здоров`я сестри.

Саме до такого висновку, суд дійшов, у тому числі, заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_2 , яка підтвердив факт того, що ОСОБА_1 має розлади з психікою.

Також, надані суду письмові матеріали справи не містять об`єктивних доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 , а підтверджують наявність лише факту неадекватної поведінки ОСОБА_1 в зв`язку з розладом здоров`я.

Сам лише факт неадекватної поведінки в зв`язку з захворюванням, який носить тривалий характер, не свідчить про наявність психологічного насильства з боку ОСОБА_1 по відношенню до сестри ОСОБА_2 .

Таким чином, наведені в протоколі обставини правопорушення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян