ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Бандуровського Б. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12.07.2024року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12.07.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу в АДРЕСА_1 , не працюючу, визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в на неї накладено стягнення у виді сплати штрафу в розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 17.06.2024 р. о 20:25 год., керуючи автомобілем «Мітсубісі Галант», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Чернівці на перехресті 1-го пров. Курильського та вул. Курильської, виїжджаючи на перехрестя нерівнозначних доріг, не врахувала дорожньої обстановки, не надала переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем «ВМВ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2,3Б, 10.1, 16.11 правил дорожнього руху України.

На цю постанову суду адвокат Бандуровський Б. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі.

На обґрунтування своїх вимог вказував, що протокол про адміністративне правопорушення та постанова суду стосуються гр. ОСОБА_1 , а його довірителька ОСОБА_3 ніякого відношення до прізвища « ОСОБА_4 » не має.

Ще вказував, що ОСОБА_3 , наближаючись до нерегульованого перехрестя, де відсутні дорожні знаки, керувалася вимогами п.16.12 ПДР, так як ЄУНСС 727/6533/24 НП 33/822/510/24 головуючий у 1 інстанції Танасійчук Н.М.

їй невідомо було про стан дорожнього покриття на перехрещуваній дорозі, яка не проглядалася. Зазначав, що перехрестя на вул. Курильській та пров. Курильський є перехрестям рівнозначних доріг і під час його проїзду необхідно керуватися вимогами п.16.12. ПДР України.

При цьому адвокат також вказував, що, пояснення водія ОСОБА_6 не відповідають дійсному механізму автопригоди, виходячи з механічних пошкоджень на її автомобілі.

Також зазначав, що в суді першої інстанції було заявлено клопотання про призначення транспортно-трасологічної експертизи для визначення кута та місця зіткнення транспортних засобів, а також призначення судової автотехнічної експертизи по механізму ДТП, але в призначення цих експертиз було відмовлено.

Також просив призначити комплексну транспортну-трасологічну та автотехнічну експертизу обставин і механізму ДТП, виконання якої доручити Чернівецькому НДЕКЦ МВС України. В разі ж відмови в задоволенні клопотання про призначення експертизи, просив скасувати постанову районного суду і закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши адвоката Бандуровського Б., ОСОБА_1 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, ОСОБА_2 , яка просила відмовити в задоволенні скарги адвоката, перевіривши матеріали провадження, вважаю, що апеляційні вимоги захисника є необґрунтовані і в задоволенні скарги необхідно відмовити.

З матеріалів провадження та доданих матеріалів, складених самим апелянтом, вбачається, що транспортна пригода мала місце на перехресті вул. Курильська та 1-го пров. Курильський в м. Чернівці, де по вул. Курильській рухався автомобіль «БМВ» під керування водія ОСОБА_2 , а по пров. Курильський рухався автомобіль «Мітцубісі Галант» під керуванням водія

ОСОБА_1 . Ці обставини встановлені судом і не оспорено апелянтом.

З доданої до матеріалів провадження апелянтом схеми також вбачається, що його довірителька рухалася по ділянці дороги, яка не мала покриття, а проїжджа частина дороги вул. Курильська має асфальтне покриття.

Відповідно до п.1.10 ПДР України головна дорога - дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23-1- 1.23.4 і 2.3 Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної.

Отже, скільки ОСОБА_1 , рухаючись по ґрунтовій дорозі, наближалась до перехрестя з вул. Курильська, на якій є асфальтне покриття, тобто, яка є головною дорогою, твердження апелянта про те, що в даному випадку вказане перехрестя є перехрестям рівнозначних доріг, є безпідставним.

При цьому також не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що ОСОБА_7 не могла знати яке покриття на проїжджій частині по вул. Курильська, не виїхавши на саме перехрестя, оскільки вказані в постанові суду обставини мали місце в світлу пору доби.

Крім того, відповідно до п. 2.3.Б ПДР України, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом.

Отже, в разі дотримання ОСОБА_1 зазначених вимог ПДР України, остання мала реальну можливість виявити те, що вона рухається по ґрунтовій дорозі і виїжджає на перехрестя з дорогою, на якій є асфальтне покриття.

Відповідно до п.16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається про другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Оскільки ОСОБА_1 , рухаючись по другорядній дорозі, на перехрещенні з головною дорогою не надала перевагу в русі транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі і в результаті зіткнення транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, вона порушила вимоги п. 2,3Б, 10.1, 16.11 і в її діях є склад правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП.

Що стосується тверджень апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення та постанова суду стосується гр. ОСОБА_1 , а його довірителька є ОСОБА_3 і остання до прізвища « ОСОБА_4 » не має ніякого відношення, то необхідно зазначити, що суд розглядав матеріали справи щодо особи, дані якої зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. І згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 693921, дані особи правопорушника було встановлено працівником поліції на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_3 . А тому твердження апелянта про те, що його довірителька не має відношення до прізвища « ОСОБА_4 » є недоречним. Якщо ж ОСОБА_1 змінила прізвище, в даному випадку вона має право звернутися до суду з заявою про виправлення описки.

Щодо призначення експертизи, про необхідність якої заявляв апелянт, необхідно зазначити, що експертиза призначається у разі необхідності спеціальних знань для правильного вирішення провадження.

В даному ж випадку порушення ПДР України водієм ОСОБА_1 є очевидним і для правильного вирішення справи по суті спеціальних знань не потребувало і не потребує.

А тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для призначення експертизи, про що заявляв апелянт.

Оскаржувана постанова суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката Бандуровського Б. відмовити, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12.07.2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя