Справа № 209/5342/24
Провадження № 3/209/1358/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 липня 2024 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Юрченко Я.О., розглянувши у відкритому судовому засідання матеріал, що надійшов з Відділення поліції № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянка України, яка працює у ДБСТ, мати-вихователька, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2024 року ОСОБА_1 приблизно об 11:00 годин за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків матері-виховательки ДБСТ щодо виховання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 04.06.2024 року в період часу з 11:00 годин до 11:30 годин здійснила крадіжку товару з полиці магазину «Аврора», що розташований по бульвару Будівельників, 24А у м. Кам`янське, на суму 995 гривень, разом зі своє неповнолітньою подругою, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином; через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що її вихованка ОСОБА_2 04.06.2024 року відпросилась посидіти з подругою та повідомила, що остання святкує день народження, попросила грошей на подарунок та дорогу, поїхавши на лівий берег. ОСОБА_1 займалась господарськими справами та питаннями інших дітей. О 19:00 години цього ж дня їй зателефонувала сестра подружки з проханням, щоб ОСОБА_3 залишилась у них ночувати, але вона не дозволила. Вєроніка додому повернулась вчасно. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає та просить суд суворо її не карати.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_4 повною мірою доведена належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 215282 від 10.06.2024 року, який відповідає положенням ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила; рапортом працівника поліції, в якому послідовно викладені дії працівника поліції при виявленні та фіксації обставин інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення; поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 10.06.2024 року; належним чином засвідченою копією розпорядження голови РДА Дніпропетровської області від 05.08.2021 року № Р-268/0/291-21 «Про влаштування малолітніх дітей на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_1 », відповідно до якого, зокрема, на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, покладена персональна відповідальність за життя, здоров`я, фізичний і психологічний розвиток дітей, в тому числі, ОСОБА_2 ,які узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, а їх сукупність вказує, щов діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 України.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Досліджені та перевірені обставини адміністративного провадження поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини та обставини, які пом`якшують або обтяжують її відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для її виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України(EAП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувача (IBAN):UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови для виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя Я.О.Юрченко