Житомирський апеляційний суд
Справа №291/274/24 Головуючий у 1-й інст. Митюк О. В.
Номер провадження №33/4805/933/24
Категорія ч.2 ст.173-2 КУпАП Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Микитюк О.Ю., розглянувши у письмовому провадженні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП,

встановив:

Постановою Ружинського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком 10 діб. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60грн. судового збору.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову скасувати, провадження у справі закрити. Зазначає, що зміст протоколу не відповідає диспозиції ст.173-2 КУпАП, у ньому не зазначено об`єктивної сторони вказаного правопорушення. Матеріали справи не містять доказів того, що його дії мали своїм наслідком або могли завдати шкоди фізичному або психічному здоров`ю матері. Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Вважає, що суд першої інстанції не перевірив обґрунтованість складеного протоколу, не встановив фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП. Вина не доведена.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що не був присутнім під час винесення постанови, копію постанови отримав 11.04.2024. Вперше подав апеляційну скаргу 15.04.2024, проте Житомирським апеляційним судом її було повернуто.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Судова повістка, направлена за адресою, зазначеною ним в апеляційній скарзі, повернута Укрпоштою із відміткою про відсутність адресата. Про зміну адреси апелянт суд не повідомляв. Перешкоди для апеляційного розгляду справи відсутні.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків тощо.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП 02 березня 2024 року о 23 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав словами нецензурної лайки свою матір ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Постановою Ружинського районного суду Житомирської області від 02 лютого 2024 року у справі №291/1740/23 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Суд першої інстанції зробив висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, виключно на підставі відібраних працівниками поліції письмових пояснень ОСОБА_2 .

Обов`язок збирання доказів згідно ч.2 ст.251 КУпАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За відсутності належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_1 02 березня 2024 року вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_2 , висновок суду першої інстанції про його винуватість не можна визнати обґрунтованим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанову належить скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.т.247, 293, 294 КУпАП, суд

постановив:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ружинського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2024 року.Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю.Микитюк