ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4817/24 Провадження 3/636/3185/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2024 місто Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Золотоверха О. О., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172?20 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Хмельницький, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , інструктора військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу ДНХ/Ч-2/5068 про військове адміністративне правопорушення від 12.06.2024 вбачається, що 12.06.2024 о 10:40 год. солдат ОСОБА_1 був виявлений за адресою: АДРЕСА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби. В подальшому був доставлений до КНП ХОР «ОКНЛ», де пройшов огляд на стан сп`яніння (результат 1.58 о/оо).

ОСОБА_1 надав заяву, в якій просив розгляд провести без його участі.

Судом встановлено, що у протоколі та доданих до нього документах наявні суттєві розбіжності у часі вчинення правопорушення, оскільки: у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 був виявлений 12.06.2024 о 10:40 год.; з виписки №470 із медичної карти амбулаторного хворого вбачається, що медичний огляд, внаслідок якого виявлено алкогольне сп`яніння, проводився 12.06.2024 о 00:20 год. (тобто більш ніж за 10 годин до виявлення особи з ознаками сп`яніння); згідно рапорту начальника групи інструкторів ОСОБА_2 . ОСОБА_1 виявлено 11.06.2024 (час не зазначено).

З цього приводу постановою суду від 24.06.2024 матеріали будо повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_1 на дооформлення.

26.07.2024 матеріали за протоколом повторно надійшли до суду, проте вказані недоліки не усунуто.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Як встановлено в ході судового розгляду, в матеріалах справи наявні розбіжності у часі виявлення ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та проведенням огляду на стан сп`яніння, оскільки, згідно наданих матеріалів вбачається, що 12.06.2024 о 00:20 год. проведено огляд на стан сп`яніння, а через приблизно 10 год ОСОБА_1 виявлено з ознаками алкогольного сп`яніння (12.06.2024 о 10:40 год.).

Згідно ч.1 розділу ІІ Інструкції про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтею 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол складається особою, якій надано таке право, у разі виявлення нею фактів вчинення військовослужбовцями військових адміністративних правопорушень.

Згідно ч.7 розділу ІІ у разі виявлення факту або виникнення підозри у розпиванні алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживанні наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцем на території місця проходження військової служби, військових об`єктів, або появи військовослужбовця на території місця проходження військової служби, військових об`єктів у нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння для підтвердження ознак військового адміністративного правопорушення (стаття 17220 КУпАП) такого військовослужбовця направляють до закладу охорони здоров`я на підставі письмового направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (додаток 2) уповноваженої посадової особи.

Суд вказує, що належних доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння 12.06.2024 о 10:40 год. під час виконання обов`язків військової служби до суду не надано.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На переконання суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Оскільки матеріали справи не містять будь-яких даних про протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність ОСОБА_1 суддя приходить до висновку про недоведеність факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, справа відносно нього підлягає закриттю.

За таких обставин, виниклі сумніви щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності факту перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 247, 251, 252, 278 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.3 ст. 172-20 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-денний строк з дня оголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя: О.О. Золотоверха