ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1778/24 Справа № 199/4690/24 Суддя у 1-й інстанції - Щербина-Почтовик І.В. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Орешина П.П., потерпілої ОСОБА_1 , представника потерпілого ОСОБА_2 , переглянувши апеляційну скаргу захисника, на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2024 року, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 18 червня 2024 року ОСОБА_3 визнано винним за ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді арешту строком на 10 діб та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_3 04.06.2024 близько 16.55 години у будинку АДРЕСА_1 порушив умови тимчасового заборонного припису серії АА №473277 строком на 10 діб, а саме: почав розмовляти з дружиною. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_3 за відсутністю складу правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення суду І інстанції незаконне, оскільки відсутні свідки правопорушення, а наявні в матеріалах письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не містять даних яким чином відбулося спілкування, де саме, та чи взагалі розмова відбулася. Захисник вказує, що ОСОБА_3 переніс майже рік тому тяжку хворобу, тому накладене стягнення може повторно спровокувати хворобу.

В апеляційному суді захисник підтримав вимоги апеляційної скарги.

Потерпіла та представник потерпілої заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Висновки суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_3 до адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 в цілому дотримався цих вимог закону.

В апеляційній скарзі захисник вказує про відсутність доказів вчинення правопорушення, але ці доводи є безпідставними.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП визначає, що вчинення насильства в сім`ї, - умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї. Частина 2 вказаної статті передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Матеріалами справи підтверджується, що 27 травня 2024 року працівниками поліції був виписаний терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_3 , яким одним із пунктів була заборонна в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, тобто ОСОБА_1 за місцем їх проживання у будинку АДРЕСА_1 . Строк припису до 06 червня 2024 року.(а.с.5)

З письмових пояснень ОСОБА_1 та самого ОСОБА_3 видно, що 04 червня 2024 року приблизно о 16 годині 50 хвилин за адресою їх проживання відбулося контактування між правопорушником та потерпілою, а саме відбулася розмова між чоловіком та дружиною. Додатково з письмових пояснень ОСОБА_3 видно, що останній хотів примиритися з потерпілою, тобто правопорушник не заперечує, що контактував з потерпілою. (а.с.2-3)

Під час апеляційного перегляду потерпіла ОСОБА_1 також пояснила, що за вказаних обставин ОСОБА_3 порушив вимоги термінового заборонного припису.

Також апеляційним судом була допитана свідок ОСОБА_4 , за клопотанням представника потерпілої, яка пояснила, що батько( ОСОБА_3 ) 04 червня 2024 року після 16 години контактував з матір`ю( ОСОБА_1 ), а саме відбулася розмова між батьком та матір`ю.

Отже, вказані обставини свідчать, що вина ОСОБА_3 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, повністю доведена доказами наявними у матеріалах справи і районний суд прийшов до правильного висновку визнавши останнього винним за вказаною статтею.

Що стосується висновку судді в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 то апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суддя районного суду за вчинене ОСОБА_3 адміністративне правопорушення застосувала до нього передбачене санкцією ч.2 ст. 173-2 КУпАП стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб, що є найсуворішим видом стягнення.

Апеляційний суд вважає, що оскільки на даний час ОСОБА_3 призваний на військову службу за мобілізацією, що підтверджується наданим під час перегляду відповідним витягом, а також на час вчинення правопорушення правопорушник проживав в одному будинку з потерпілою, які не були розлучені і тяжких наслідків від діяння не наступило, тому постанову можливо змінити в частині накладення на ОСОБА_3 стягнення, якому слід призначити менш суворе адміністративне стягнення у виді штрафу, яке передбачено санкцією ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

На переконання апеляційного суду в даному випадку таке стягнення відповідатиме вимогам ст. 23 КУпАП, та є необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2024 року, про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький