Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
25.07.2024 Справа №: 368/802/24
провадження 3/368/371/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2024 рокум. Кагарлик

Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Іванюта Т.Є. розглянувши справу яка надійшла від ВП №1 Обухівського РУП ГУНП у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жит. АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , військовослужбовець, -

за ст .130 ч.2 КпАП України.

встановив :

ОСОБА_1 19.05.2024 року о 19 год. 50 хв. в м. Кагарлик по вул. Каштанова, повторно протягом року, керувала транспортним засобом Шкода Фабія державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на факт вживання алкоголю, за допомогою алкотестера «Драгер» чи в Кагарлицькій ЦРЛ категорично відмовилася.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим скоїла правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилася.

Разом з тим, необхідно зазначити, що процедура судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно особи, яка притягається до адміністративної відповідності, за його відсутності за наявності доказів, в повній мірі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з рішенням у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А, отже, сам факт відмови від походження огляду тягне за собою відповідальність за статтею 130 КУпАП. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння.

Диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення повторного протягом року правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поряд з цим, проаналізувавши зміст диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП вбачається, що обов`язковою кваліфікуючою ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення є вчинення повторного протягом року правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що з огляду на положення ч. 1 ст. 256 КУпАП та Інструкції має бути конкретно відображено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, фабула правопорушення у протоколі відповідає диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

За приписами ч. 2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 680251 від 19.05.2024 року; постановою судді Макарівського районного суду Київської області від 22.02.2024 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.05.2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовилася від огляду; відеозаписом події, та іншими матеріалами справи.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в її діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Суддя зазначає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є умисним та грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене, до ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст.130 КУпАП у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП, яка введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», що набрав чинності 23.10.2013 р., з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір.

Керуючись ч. 2 ст. 130 Кодексу України про АП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді 34000 (тридцяти чотирьох тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн. (Призначення платежу: Судовий збір, Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т.Є. Іванюта