Справа № 463/3767/24 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 33/811/1160/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 08 липня 2024 року,

встановив:

постановою Личаківського районного суду м. Львова від 08 липня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрано їй покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 13 квітня 2024 року о 22 год. 52 хв. у м. Львові на перехресті вул. І. Франка вул. Ш. Руставелі, керувала транспортним засобом «Lexus IS 200», р.н. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд погодилась пройти на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру Drager ARJL-0297, тест №1775, чим порушила вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На згадану постанову особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Личаківського районного суду м. Львова від 08 липня 2024 року щодо неї та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а розгляд відбувся без всебічного вивчення усіх матеріалів справи, у відсутності ОСОБА_1 та її захисника.

Наголошує, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують вчинення дій передбачених протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №867097 від 13 квітня 2024 року. Зокрема стверджує, що протокол та іншу документи містять розбіжності у часі, їй не було роз`яснено прав, передбачених ст.268 КУпАП, пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння була неналежною, поліцейські не проінформували про порядок такого огляду.

Зазначає, що під впливом алкоголю не перебувала, хотіла поїхати у медичний заклад для огляду, однак поліцейські їй такого права не пояснили і проведення такого огляду не забезпечили. Посилається на норми законодавства та судову практику.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Вимогами ст. 280 КУпАП встановлено, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вказані вимоги закону суддею суду першої інстанції дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №867097 від 13 квітня 2024 року; рапорт інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №2 УПП у Львівській обл. ДПП старшого лейтенанта поліції З. Оприска від 13 квітня 2024 року; записами з портативних відеореєстраторів поліцейських №471893 та №471090; чек за результатом тесту №1775 від приладу «Drager Alcotest 6820», прилад ARJL-0297, від 13 квітня 2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №985339 від 13 квітня 2024 року.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №867097 від 13 квітня 2024 року не вказано про ознаки алкогольного сп`яніння, які дали працівникам поліції підставу вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, з аналізу наявного в матеріалах справи відеозапису також неможливо встановити, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були наявні у ОСОБА_1 . Так, і не вбачається із такого відеозапису, що працівники поліції озвучили ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2 розділу ІI Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п. 8,12 розділу II Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

З наявного в матеріалах справи відеозапису неможливо зрохуміти, яким чином працівники поліції встановили наявність у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота, крім того, з нього вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими поводила себе адекватно, чітко відповідала на їхні запитання, її поведінка цілком відповідала обстановці, у неї жодним чином не була порушена мова, координація рухів, вона не мала вираженого тремтіння пальців рук та різкої зміни забарвлення шкірного покриву обличчя.

Тому, враховуючи, що з відеозапису вказані ознаки не встановлені, в протоколі про адміністративне правопорушення працівники поліції також не вказали жодної інформації про наявність в ОСОБА_1 вказаних ознак, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у зв`язку з тим, що у неї були наявні ознаки алкогольного сп`яніння є безпідставним та необґрунтованим. Жодної оцінки відсутності в протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння суд першої інстанції не надав.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Проте апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я, у той час як суд першої інстанції послався на направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З наявного відеозапису встановлено, що працівники поліції у порушення вимог Інструкції не роз`яснили ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан сп`яніння та не забезпечили можливість проведення такого огляду у медичному закладі.

Апеляційному суду ОСОБА_1 пояснила, що вона не розуміла, як повинна відбуватися процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівники патрульної поліції їй це не роз`яснили, тому вона просто виконувала їх вказівки. При цьому ОСОБА_1 хотіла поїхати у медичний заклад, оскільки алкоголю не вживала, проте працівники патрульної поліції не пояснили і не забезпечили їй такої можливості.

Такі дії працівників поліції суд апеляційної інстанції оцінює критично, тому що вони мали роз`яснити ОСОБА_1 її право, у разі незгоди з результатами огляду на місці події, пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я.

Враховуючи вказані порушення, які суд першої інстанції не взяв до уваги в своєму рішенні, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 08 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ