Справа № 953/6369/24
Провадження № 3/953/2050/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Глос М.Л.,

за участю секретаря Сороченко М. О.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, що надійшли з Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

не працюючого, який зареєстрований і проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2024 року о 20 годині 00 хвилин за адресою:

АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї матері ОСОБА_2 , що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, криках та образах.

Окрім наведеного, у цьому ж місці у зазначений вище час ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру стосовно своєї доньки ОСОБА_3 , що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою, образах, погрозах фізичною розправою і штовханні.

У зв`язку із вчиненням щодо ОСОБА_3 домашнього насильства інспектор Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області виніс щодо ОСОБА_1 терміновий заборонний припис на строк 10 діб з 21:30 год. 12 липня 2024 року до 21:30 год. 22 липня 2024 року, яким кривдника зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено входити та знаходитися у місці її проживання (перебування), а також у будь-який спосіб контактувати із потерпілою.

Згідно зі ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила декілька адміністративних правопорушень, справи за якими одночасно розглядаються одним і тим самим органом (посадовою особою), стягнення накладається у межах санкції статті, встановленої за більш суворе порушення з числа скоєних.

Як видно зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення № 255794 і № 255795 від 12 липня 2024 року, ОСОБА_1 поставлено за провину вчинення щодо двох потерпілих в один і той самий час в одному місці за одних і тих самих обставин подібних адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена однією і тією ж правовою нормою ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З огляду на зазначене постановою Київського районного суду м. Харкова від 30 липня 2024 року матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП були об`єднані в одне провадження.

Потерпілі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин їх неприбуття у судове засідання з огляду на вимоги статей 277-2, 279 КУпАП не перешкоджає розгляду судом справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю і пояснив суду, що висловлювався на адресу обох потерпілих нецензурною лайкою, кричав на них, а також штовхнув ОСОБА_3 під час побутового конфлікту. ОСОБА_1 , з його слів, особливо обурило те, що падчерка ОСОБА_3 заблокувала його мобільний телефон. Коли він почав з`ясовувати з падчеркою стосунки, ОСОБА_2 вступилася за онуку, тому він вчинив сварку і з матір`ю, на яку також кричав, виражаючись нецензурною лайкою.

Зазначені свідчення узгоджуються з дослідженими судом письмовими доказами, зокрема даними: протоколів про адміністративне правопорушення від 12 липня 2024 року серії ВАВ № 255794 і серії ВАВ № 255795, заяв ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про вчинення правопорушення і письмових пояснень потерпілих про те, що 12 липня 2024 року ОСОБА_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив удома сварку, під час якої кричав на них, словесно ображав, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, а також штовхав ОСОБА_3 .

Наведені факти й обставини було також задокументовано рапортом інспектора підрозділу протидії домашньому насильству Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області Рославцева С. І. щодо реєстрації і результатів опрацювання заяви ОСОБА_3 про вчинення її батьком ОСОБА_1 , який був у нетверезому стані, домашнього насильства щодо неї та бабусі-пенсіонерки. Згідно з рапортом стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було встановлено за результатами виїзду працівників поліції на місце події.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Домашнє насильство як один із різновидів насильства відрізняється від інших його форм тим, що коїться близькими один до одного людьми (родичами або членами сім`ї), які мають тісні стосунки - кровні, емоційні, шлюбні, інтимні, господарські та пов`язані між собою.

Відповідно до визначення, закріпленого у п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII (надалі Закон № 2229-VIII), домашнє насильство становлять діяння (дії або бездіяльність) фізичного, психологічного, сексуального або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство згідно з п. 14 зазначеної вище частини статті є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За визначенням, наведеним у п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII, фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, утворюють, зокрема, вчинення домашнього насильства, тобто будь-яких умисних діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

На підставі досліджених судом доказів в їх сукупності і взаємозв`язку суд беззаперечно встановив факт сварки ОСОБА_1 із членами своєї сім`ї - матір`ю ОСОБА_2 і падчеркою ОСОБА_3 , яка була вчинена за місцем їх спільного проживання і супроводжувалася словесними образами, криками, висловлюваннями нецензурною лайкою і погрозами фізичною розправою. Ці дії, з огляду на обстановку і обставини їх вчинення, вочевидь викликали у потерпілих відчуття емоційної невпевненості і нездатності захистити себе і могли завдати шкоди їх психічному здоров`ю. Отже, відповідна поведінка ОСОБА_1 становила домашнє психологічне насильство у розумінні п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII. Цими ж доказами підтверджено і факт домашнього фізичного насильства ОСОБА_1 щодо ОСОБА_3 у формі штовхання, що могло завдати шкоди її фізичному і психічному здоров`ю.

Отже, дії ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства фізичного характеру у формі насильницьких дій, що не спричинили тілесних ушкоджень, а також домашнього насильства психологічного характеру у формі образ і погроз, що могло завдати шкоди фізичному і психічному здоров`ю потерпілих.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, яке згідно з поясненнями потерпілих у ході співбесід під час оцінки ризиків вчинення домашнього насильства не вплинуло на їх безпеку, і дані про особу порушника, котрий до адміністративної відповідальності притягується вперше, відповідно до пояснень ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у ході зазначених вище співбесід раніше насильницьких дій щодо них не вчиняв.

Як обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, суд згідно з вимогами ст. 34 КУпАП враховує повне визнання провини і щире розкаяння ОСОБА_1 . Як обставину, що обтяжує адміністративну відповідальність, суд відповідно до ст. 35 цього Кодексу бере до уваги вчинення адміністративного правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Оцінивши зазначені обставини у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що з огляду на притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності вперше, повне визнання вини, щире каяття, те, що протиправна поведінка кривдника не призвела до суттєвих негативних наслідків для потерпілих і не ставила під загрозу їх безпеку, а також те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не висловлювали позиції щодо посилення адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд вважає за можливе накласти на нього альтернативне більш м`яке стягнення у виді штрафу у мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

На підставі ст. 173-2 ч.1, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і застосувати до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) грн. (Отримувач коштів ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/21081100, Код отримувача за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок

отримувача: UA0020649, Код класифікації доходів бюджету: 21081100, призначення платежу: оплата штрафу за постановою суду від 06.08.2024 року у справі № 953/6369/24).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у

м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платник повинен зазначити: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова, код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ та ідентифікаційний податковий номер платника судового збору, а також номер судової справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у 15-денний строк з дня повідомлення про винесення зазначеної постанови у порядку її примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання апеляційної скарги негайно після прийняття рішення апеляційним судом, якщо постанову суду першої інстанції не було скасовано. Постанова бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М.Л. Глос