Справа №: 302/837/24 3/302/357/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2024 селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал (протокол серії ААД № 488232 від 12.06.2024 року), який надійшов з Відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Репинне Міжгірського району Закарпатської області, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, військовослужбовця ЗСУ в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 бригада), зареєстрований АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , м.т. НОМЕР_4 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

12.06.2024 року, біля 13 годин 45 хвилин, рухаючись у напрямку з вул. Синевирська на вул. Хустська в смт.Міжгір`я, ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ-2121» державний номерний знак НОМЕР_5 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою приладу алкотестер «Drager», результати тесту 1,30 проміле, та своїми діями порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, кваліфікуючими ознаками якого є: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП визнав повністю, проти фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не заперечує та суду пояснив, що 12.06.2024 року біля 13-45 год. його зупинили працівники поліції, виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти тест на алкоголь за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що він погодився та за результатами якого виявлено у видихаємому повітрі 1,30 проміле. З результатами тестування він був згідний, у лікарню їхати не бажав. Просить суд суворо не карати, не позбавляти права керування транспортними засобами, у вчиненому щиро розкаюється, запевнив, що належні висновки для себе зробив та подібного не повториться. Також просить суд у разі призначення стягнення у виді штрафу, розстрочити його розмір на три місця, у зв`язку з важким матеріальним станом.

Вивчивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , суд вважає, що вина останнього у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена у повному обсязі та підтверджується наступними доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 488232 від 12.06.2024 року, роздруківкою тесту № 138 від 12.06.2024 року, який проводився за допомогою приладу алкотестер «Drager-6820», відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 о 13-46 годині 12.06.2024 року перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,30 проміле )(а.с.2), направленням на огляд водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я (а.с.4), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 (а..с.5); постановою серії ЕНА № 2375010 від 12.06.2024 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн. на ОСОБА_1 за ст.126 ч.2 КУпАП (а.с.6); рапортом поліцейського СРПП ВП № 2 Легош В. від 12.06.2024 (а.с.7); носієм інформації у виді DVD R диску з відеозаписом подій, який відтворений в судовому засідання, та з якого вбачаються події за участю ОСОБА_1 за обставинами, які викладені у протоколі серії ААД № 488232 від 12.06.2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.8).

Вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , дослідивши та оцінивши надані матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приймаючи до уваги характер та обставини вчинення адміністративного правопорушення, його значну суспільну небезпеку, враховуючи особу правопорушника, його вік, матеріальний та сімейний стан, а також його ставлення до скоєного та ті обставини, що ОСОБА_1 вчинив суспільно - небезпечне, грубе адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, та яке відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності.

Разом з тим, згідно наданих в судовому засіданні документів, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, має регулярний дохід, проте стійкі соціальні зв`язки у ОСОБА_1 відсутні: він не одружений, утриманців немає. При цьому суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, оскільки таких даних матеріали справи не містять, проте 12.06.2024 року вчинив грубе суспільно-небезпечне адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, та з урахуванням обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , його віку, матеріального, сімейного становища, а також щирого каяття у вчиненому, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що безпосередньо передбачено санкцією ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 року (справа № 2-54/08) при розгляді питання про відстрочення виконання судового рішення вказав, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому.

Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником.

Стаття 304 КУпАП передбачає, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до положень ч.2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 303 КУпАП передбачено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

З врахуванням вищенаведеного та приймаючи до уваги ті обставини, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ЗСУ, солдат в/ч НОМЕР_1 , перебував у полоні, про що свідчить довідка Національного інформаційного бюро № 8961-23 від 04.07.2023 року, та був звільнений з полону 24.06.2023 року, та на теперішній час знаходиться у скрутному матеріальному становищі, сплатити накладений на нього штраф у передбачений Законом строк можливості ОСОБА_1 немає, що безпосередньо свідчить про об`єктивні причини неможливості виконання постанови суду у добровільному порядку у встановлений Законом строк, а тому суд вважає за необхідне відстрочити виконання постанови суду від 05.07.2024 року в частині адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. строком на три місяці зі сплатою рівними частинами, а саме рівними платежами в сумі 5666,67 грн. щомісячно.

Разом з тим, витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави, оскільки ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору згідно п.9 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір", як учасник бойових дій, що підтверджується копією довідки в/ч НОМЕР_1 за №1024 від 05.09.2023 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.33, 40-1,130 ч.1, 276, 279, 280, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддіти ОСОБА_2 адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі - 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відстрочити виконання даної постанови Міжгірського районного суду Закарпатської області від 05.07.2024 року по справі № 302/837/24 в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень - строком на 3 (три) місяці з дня набрання цією постановою законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що він має право протягом трьох місяців добровільно сплатити накладений на нього штраф в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, а саме рівними частинами щомісячно в сумі по 5666 (п`ять тисяч шістсот шістдесят шість) гривень 67 копійок з дня набрання цією постановою законної сили., до повного погашення заборгованості, тобто до 15.10.2024 року, включно.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки 15 жовтня 2024 року.

У разі невиконання ОСОБА_1 даної постанови суду без поважних причин, - звернути постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 05.07.2024 до примусового виконання, відповідно до вимог ст.308 КУпАП.

Після спливу строку, на який відстрочено виконання постанови, у разі несплати штрафу особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, постанову звернути до примусового виконання у загальному порядку.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, законним представником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: Ю. В. СИДОРЕНКО