П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України,

працюючого ФОП, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 27 липня 2024 року о 23 год. 25 хв. був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку 360 прикордонного знаку на відстані 20 метрів до державного кордону за інформацією прикордонного оперативно-розшукового відділу за допомогою службової собаки на береговій відмилені річки Тиса, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під час спроби незаконного перетинання державного кордону в пішому порядку з України в Угорщину, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, в складі групи осіб.

Своїми діями порушив вимоги ст. ст. 9, 12 ЗУ «Про державний кордон України», чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.

У судове засідання 07.08.2024 ОСОБА_1 не з?явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону вказаний у його заяві на отримання електронних повісток від 28.07.2024, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення не подавав.

Враховуючи наведене, скорочені строки для розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 204-1 КУпАП та вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Частиною 2 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Крім того, статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» визначено порядок перетинання державного кордону України, який здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Згідно вимог ч.1 ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 143131 від 28.07.2024 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; протоколом про адміністративне затримання від 27.07.2024 відносно ОСОБА_1 ; протоколом його особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 28.07.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27.07.2024, в яких зазначив що прямував в Угорщину, 27.07. хотів переплисти р.Тиса о 19.00 год. та був затриманий; рапортом помічника начальника відділу начальника кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б); рапортом інспектора прикордонної служби; схемою ділянки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо затримання двох осіб при спробі незаконного перетинання ДКУ 27.07.2024 та фототаблицею.

Також, до протоколу додано копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 .

Наведені вище докази, досліджені суддею, в своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, тому враховуючи наведене, вважаю, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого нею правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 204-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило