БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/823/24
Провадження № 3/730/451/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни об`єднану справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця ЗСУ, за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи за постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2023 року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, повторно протягом року 19 червня 2024 року о 19-55 год у с. Велика Загорівка по вул. Сидоренківська, 34, керував автомобілем «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів); від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку шляхом продуву на місці газоаналізатора «Алкофор-505» та їхати до медичного закладу водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 19 червня 2024 року о 19-55 год у с. Велика Загорівка по вул. Сидоренківська, 34, повторно протягом року керував автомобілем «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія категорії «В», тобто не маючи права керування таким видом транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи за наданою ним та вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також шляхом публікації оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України від 24.07.2024р., але в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, заяви про слухання справи в його відсутність, її відкладення чи письмових пояснень до змісту протоколу, не подав. Тому, з огляду на зазначені обставини, суд вважає за можливе провести розгляд даної адміністративної справи в межах наявних доказів у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, участь якої відповідно до ст.268 КУпАП не є обов`язковою, що не є порушенням прав цієї особи, передбачених ст.268 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини (рішення в справах «Пономарьов проти України» від 03.04.2008р., «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989р.), яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

За змістом вимог ст.7, 9, 245, 252, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення питання, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи (ч.1). Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2).

1.Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.3 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом положень ч.1-3 ст.266 КУпАП,Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. за №1413/27858, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.02.2008р., при наявності до того підстав огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні проступку, пов`язаного з порушенням вимог п.2.5 Правил дорожнього руху (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння) підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №005918 від 19.06.2024р. за ч.3 ст.130 КУпАП, від підписання якого та дачі пояснень притягуваний відмовився, проте будь яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять;

- відеозаписом з технічного засобу, де зафіксовано прибуття працівників патрульної поліції за повідомленням зі служби 102 у с. Велика Загорівка та їх спілкування з ОСОБА_1 , який знаходиться неподалік свого автомобіля з ознаками алкогольного сп`яніння (незв`язна мова, нестійка хода) і не заперечує факту керування транспортним засобом після вживання спиртних напоїв; на пред`явлену поліцейським вимогу пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера чи в лікарні водій відмовився; при цьому, правоохоронцем ОСОБА_1 було роз`яснено наслідки такої відмови у виді складення стосовно нього протоколів за ст.130 КУпАП, ч.5 ст.126 КУпАП; ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом;

- рапортом про надходження повідомлення зі служби 102, згідно якого заявник ОСОБА_2 поінформував, що 19.06.2024р. о 19-47 год нетверезий водій ОСОБА_1 їздить по центру села на великій швидкості на автомобілі «Опель» фіолетового кольору; поїхав у напрямку Дрібняків;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено виявлені в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та відмову водія від проведення такого огляду на місці за допомогою газоаналізатора «Алкофор 505»;

- розпискою про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;

- постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2023 року, яка набрала законної сили 25 серпня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП (справа №730/824/23);

- довідкою ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував;

- довідкою ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, згідно якої власником автомобіля «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_1 є ТОВ «ПФК СОДРУЖЕСТВО».

З огляду на приписи ст.251 КУпАП зазначені протокол про адміністративне правопорушення, (який є документом, що офіційно засвідчують факт учинення неправомірних дій), письмові документи та відеозапис із технічного засобу є належними й допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення, тоді як ОСОБА_1 судовий виклик проігнорував й прийняти участь в розгляді справи не побажав.

Одночасно, суд зазначає, що вимога п.1.3 Правил дорожнього руху зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Також суд констатує, що проходження огляду на визначення стану сп`яніння відповідно до встановленого порядку є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду особою, щодо якої порушується таке питання.

Натомість, відмова водія транспортного засобу від проходження вищевказаного огляду є самостійною кваліфікуючою ознакою диспозиції ст.130 КУпАП, яка згідно протоколу і вміняється у вину ОСОБА_1 .

У рішенні в справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортними засобами, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання їх є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Водночас суд не може погодитися з наведеною в протоколі про адміністративне правопорушення кваліфікацією зазначених протиправних дій ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП, оскільки після направлення протоколу на дооформлення уповноваженим органом Національної поліції додано лише судове рішення від 14.08.2023р. про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, у якій мається посилання на притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП згідно постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 25.11.2022р.

Однак, після 25.11.2022р. дане третє порушення вимог Правил дорожнього руху, що охоплюється диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 поза межами річного строку, як то передбачено у ч.3 ст.130 КУпАП. Інших доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП, поліцейським усупереч вимог ч.2 ст.251 КУпАП суду не надано.

Відтак, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_1 із ч.3 ст.130 КУпАП на ч.2 ст.130 КУпАП, що покращує становище притягуваного і не суперечить вимогам законодавства про адміністративні правопорушення, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що з огляду на стандарт «доведеності вини поза розумним сумнівом» у діях ОСОБА_1 було встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,і він підлягає адміністративній відповідальності.

2.Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП.

Згідно з п.2.1а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Приписами ч.2 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано:

- мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку;

- автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку;

- автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії BE, C1E, CE), а також призначеними для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - особам, які досягли 19-річного віку;

- автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1E, DE, T) - особам, які досягли 21-річного віку.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, а повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №005919 від 19.06.2024р., ОСОБА_1 19 червня 2024 року о 19-55 год у с. Велика Загорівка по вул. Сидоренківська, 34, повторно протягом року керував автомобілем «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія категорії «В», тобто не маючи права керування таким видом транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

На підтвердження повторності вчинення даного правопорушення уповноваженою особою органу поліції до адмінматеріалів додано довідку ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував, а після дооформлення протоколу - копію постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2023 року, яка набрала законної сили 25 серпня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП (справа №730/824/23).

Однак, зміст даного судового рішення жодним чином не відображає викладеної в адмінпротоколі суті адміністративне правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, з огляду на обов`язкові для цього передумови, визначені в ч.2-4 ст.126 КУпАП, а саме: незважаючи на повернення протоколу на дооформлення, поліцейським усупереч вимог ч.2 ст.251 КУпАП так і не було надано суду процесуального рішення уповноваженого органу (посадової особи) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним протягом року проступку, передбаченого ч.2-4 ст.126 КУпАП.

Натомість суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наведений висновок узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р.; «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016р.).

Відтак, сукупність наявних у матеріалах справи доказів вказує лише на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, провадження в справі за яке не підвідомче судам, а входить до компетенції органів Національної поліції (ст.221, 222 КУпАП), що унеможливлює самостійне здійснення судом перекваліфікації протиправних дій правопорушника.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» за викладеної поліцейським в адмінпротоколі фабули обвинувачення ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, підсумовуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності лише за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд з огляду на приписи ст.33 КУпАП враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, його особу та майновий стан.

Тому, з урахуванням вищевказаних обставин справи, з метою виховного впливу та запобігання скоєння аналогічних правопорушень в подальшому, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами,й дана санкція ч.2 ст.130 КУпАП у частині позбавлення права є безальтернативною.

Одночасно суд констатує, що ст.30 КУпАП не перешкоджає застосування судами адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами навіть щодо осіб, які вже були позбавлені такого права або не мають посвідчення водія, оскільки в законі не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде про право керування транспортним засобом, яке набагато ширше від визначення поняття посвідчення водія.

Вищенаведений висновок суду грунтується на правовій позиції, викладеній у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 04 вересня 2023 року в справі №702/301/20 за схожих правовідносин, яку в силу засади верховенства права можливо застосувати й у справах про адміністративні правопорушення.

Крім того, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 як превентивний захід і додаткове альтернативне адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст.130 КУпАП, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки він не вперше керує різними автомобілями з порушеннями Правил дорожнього руху, не маючи посвідчення водія жодної з категорій, висновків щодо своєї протиправної поведінки не робить, свідомо ігнорує вимоги законодавства, легковажно розраховує на те, що після вчинених правопорушень буде відсутнє відповідне стягнення, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку притягуваного, потенційну можливість заподіяння шкоди третім особам.

При цьому, суд зважує і на те, що положення ст.28 КУпАП, які регламентують оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, на відміну від ст.29 КУпАП (конфіскація такого предмета), не містять імперативної вимоги, щоб зазначений предмет перебував у приватній власності правопорушника. Адже, суть оплатного вилучення вказаного предмета полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

До того ж, згідно з ч.4, 5 ст.319 ЦК України власність зобов`язує й не може бути використана на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник речі (у даному випадку транспортного засобу) повинен нести ризик передання його у володіння чи користування іншій особі, яка своєю недобросовісною поведінкою може спричинити йому негативні наслідки, у тому числі й позбавити права власності.

Відтак, у цьому випадку взамін оплатно вилученого предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, колишній власник отримує відповідний еквівалент грошей, що не є порушенням принципу «пропорційності втручання в право власності» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню 605,60 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 23, 28, 30, 33, 36, 40-1, 126, 130, 245, 247, 251, 252, 268, 276, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, з оплатним вилученням транспортного засобу автомобіля «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться за місцем проживання ОСОБА_1 .

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. В разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення штраф стягується в подвійному розмірі 68000 (шістдесят вісім тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець