Справа №639/2761/24
Провадження №3/639/1415/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Васильєва Н.М., за участю секретаря судових засідань Караванської В.В., захисників Крамаренка В.П., Гордіна Л.Я., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

18.06.2024 року після дооформлення в провадження Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Так, 07 травня 2024 року о 22 год. 05 хв. за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, буд. 106, водій ОСОБА_1 , діючи повторно протягом року, керував транспортним засобом Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст.126 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні, яке було призначено 25.07.2024 року о 12:00 год. ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні не визнав, пояснив, що 07.05.2024 року у вечірній час доби, точний час не пам`ятає, він разом з двома друзями їхав на автомобілі Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Москалівській у м. Харкові. Під час руху він сидів на передньому пасажирському сидінні, а керував автомобілем ОСОБА_2 . Біля буд. №106 вони зупинилися, його друзі пішли до магазину АТБ, який розташований неподалік, а він залишився в автомобілі їх чекати. Через невеликий проміжок часу до нього підійшли співробітники патрульної поліції, попросили надати документи, що посвідчують його особу. Після перевірки його даних на планшеті, поліцейський повідомив, що на нього буде складено протокол за ст. 126 КУпАП, оскільки він керував автомобілем будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою суду у 2022 року.

Зазначив, що розмова з поліцейськими у нього не склалася, останні під час складання протоколу ігнорували оголошену у м. Харкові повітряну тривогу, а також той факт, що він не керував транспортним засобом та його не було зупинено відповідно до вимог чинного законодавства.

В подальшому ОСОБА_1 в судові засідання, які були судом призначені на 30.07.2024 року о 11:00 год., 02.08.2024 року о 12:30 год. та 05.08.2024 року о 14:00 год. не з`являвся, повідомлявся судом про дату, час та місце проведення судових засідань своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Так, 30.07.2024 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представником адвокатом Крамаренком В.П. було заявлено клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату у зв`язку із тим, що з 29.07.2024 року ОСОБА_1 перебуває на лікуванні у терапевтичному відділенні КНП «МКЛ №31» ХМР. Вказане клопотання було судом задоволено та відкладено судовий розгляд. Дата наступного судового засідання була узгоджена з учасниками судового процесу.

Надалі, 02.08.2024 року ОСОБА_1 повторно не з`явився в судове засідання, до початку судового розгляду надіслав до суду заяву про перенесення судового засідання на іншу дату, у зв`язку із перебуванням у лікарні, просив проводити судовий розгляд за його участю.

Його представниками адвокатами Гордіним Л.Я. та Крамаренком В.П. під час судового засідання були заявлені аналогічні клопотання. Крім того, адвокат Гордін Л.Я. просив також надати йому час для ознайомлення з матеріалами справи, оскільки ним було укладено договір про надання правової допомоги із ОСОБА_1 лише 01.08.2024 року. Клопотання сторони захисту було задоволено та відкладено судовий розгляд. Дата наступного судового засідання була узгоджена з учасниками судового процесу.

Також, 05.08.2024 року ОСОБА_1 вкотре в судове засідання не з`явився, до початку судового розгляду захисником ОСОБА_3 було надано до суду заяву про відкладення судового розгляду, у зв`язку із його перебуванням з 05.08.2024 року на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська поліклініка №24» ХМР. На підтвердження вказаних обставин захисником було надано копію направлення №5014-7429-5668-4993 від 16.07.2024р., терміном дії з 16.07.2024 року по 16.07.2025 року. Будь-яких інших підтверджуючих документів про знаходження 05.08 2024р. на стаціонарному лікуванні захисником надано не було. Від ОСОБА_1 жодних клопотань не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 2 статті 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Згідно з вимогами статті 268 КУпАП, інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП не відноситься до правопорушення, по якому присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою.

25.07.2024 року ОСОБА_1 особисто в судовому засіданні були надані пояснення щодо обставин подій, які мали місце 07.05.2024 року о 22:05 год. за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, буд. 106.

За вказаних обставин, у даному конкретному випадку, з огляду на тривале перебування справи про адміністративне правопорушення на розгляді в суді, а також численні відкладення судових засідань за ініціативою сторони захисту, суд вважає за необхідне застосувати практику Європейського суду з прав людини, висловлену в його рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, а саме: у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладене, дотримуючись принципів законності і верховенства права та розумності строків під час здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також враховуючи, що ОСОБА_1 були надані пояснення щодо обставин, викладених у протоколі, захисником Крамаренком В.П., який представляв інтереси останнього у кожному судовому засіданні - відповідні заперечення та численні клопотання під час судового розгляду, неодноразові відкладення судових засідань, суд вважав за можливе здійснити подальший розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Гордіна Л.Я. , на підставі наявних в матеріалах справі доказів, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 126 цього Кодексу, не є обов`язковою.

Захисник Крамаренко В.П. під час судового засідання підтримав пояснення ОСОБА_1 , просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП з огляду на наступне:

- у матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- працівниками поліції не правильно кваліфіковані дії ОСОБА_1 ;

- санкція ч.5 ст. 126 КУпАП передбачає 3 види покарання, що є порушенням Конституції України.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив суду, що 07.05.2024 року приблизно о 22:30 год. він, перебуваючи за кермом транспортного засобу Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Москалівській у м. Харкові разом із ОСОБА_1 та двома іншими пасажирами. Біля буд. №106 вони зупинилися на пішохідному переході, після чого він заглушив двигун та разом з товаришем, який також був у транспортному засобі, пішли до магазину АТБ. В цей час ОСОБА_1 разом із своєю дівчиною залишились в автомобілі. Приблизно через 15-20 хвилин він повернувся назад до машини та побачив, що ОСОБА_1 спілкується з двома поліцейськими.

Зазначив, що він керував транспортним засобом Audi A4, оскільки ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами, ключі від автомобіля були всередині транспортного засобу. Він також наголошував інспекторам поліції проте, що вони складають протокол за адміністративне правопорушення під час повітряної тривоги.

На запитання суду повідомив, що ані він, ані ОСОБА_1 не повідомляли поліцейських проте, що саме він перебував за кермом транспортного засобу.

Допитаний в судовому засіданні інспектор УПП в Харківській області Науменко Д.І. повідомив суду, що 07.05.2024 року він у складі екіпажу здійснював патрулювання Новобаварського району м. Харкова. Приблизно о 22:00 годині ним було виявлено транспортний засіб Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухаючись по вул. Москалівській, порушував вимоги ПДР України. Він почав його переслідувати та за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, буд. 106, біля магазину АТБ, ним було зупинено вищевказаний транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Після встановлення особи ОСОБА_1 та перевірки його документів ним було складено постанову за ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки водій порушив п. 9.2 (б) ПДР України та встановлено, що водій був позбавлений права керування транспортними засобами. Оскільки ОСОБА_1 протягом року вже вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, він склав відносно останнього протокол за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Свідок зауважив, що особисто бачив як ОСОБА_1 керував транспортним засобом та після зупинки автомобіля вийшов з водійського сидіння, будь-яких сторонніх осіб не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Крамаренка В.П., свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване та законне судове рішення.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частина 5 ст. 126 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою статті 126 КУпАП.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №902724 від 07.05.2024 року, складеного уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №669110 від 13.12.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу, що свідчить про повторність вчинення протягом року правопорушення передбаченого ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП;

- вищенаведеними поясненнями свідка ОСОБА_4 , які були ним надані у судовому засіданні;

- відеозаписом з місця зупинки транспортного засобу від 07.05.2024 року, з якого вбачається, що 07 травня 2024 року о 22 год. 05 хв. за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, буд. 106, співробітниками патрульної поліції було зупинено транспортний засіб Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 . Після того як був заглушений двигун та вимкнуті габарити, з водійського сидіння автомобіля вийшов ОСОБА_1 . Надалі, поліцейські перевіривши дані про особу ОСОБА_1 , повідомили останнього, що він порушив вимоги п. 2.1 (а) ПДР України, оскільки керував автомобілем, не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії. Крім того, на останнього вже була складена постанова за ч.2 ст. 126 КУпАП у грудні 2023 року. На вказані обставини ОСОБА_1 своїх заперечень не висловлював;

- постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.11.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та позбавленням останнього права керування транспортним засобом на 1 рік;

- додатком до протоколу, складеного старшим інспектором з ОД ВАП УПП в Харківській області Домріною А., з якого вбачається, що згідно облікових баз даних на момент складання протоколу серії ААД №902724 від 07.05.2024 року ОСОБА_1 в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичного і практичного іспиту не склав, а отже право на керування транспортним засобом відповідної категорії не отримав.

Вищевказані докази є належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких суд встановлює наявність події адміністративних правопорушень, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та визнання її винуватості.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу, суд не приймає до уваги, оскільки вказані пояснення спростовуються відеозаписами з місця події від 07.05.2024 року. При цьому, з відеозапису вбачається, що за кермом автомобіля Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 перебуває саме ОСОБА_1 , який після зупинки автомобіля вийшов з водійського сидіння автомобіля. Будь-яких інших сторонніх осіб, які б могли керувати автомобілем Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 , окрім ОСОБА_1 , зафіксовано не було.

Більш того, ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_2 чи інші сторонні особи, які підійшли до місця події приблизно через 20 хвилин після зупинки транспортного засобу, не повідомляли поліцейським, що ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу.

Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом також підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_4 , які були надані під час судового засідання. Останній, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень, прямо та впевнено вказав, що ОСОБА_1 07.05.2024 року приблизно 22:00 год. керував транспортним засобом. Свідок також підтвердив автентичність наданого ї відеозапису, де зафіксований рух автомобіля Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 .

Суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_2 , який, на думку суду, є заінтересованою особою та його покази не узгоджуються з іншими доказами, що містяться в матеріалах справи. Зокрема, в судовому засіданні свідок повідомив, що він разом з ОСОБА_1 зупинився біля магазину АТБ приблизно о 22:30 год., свідок заглушив двигун та пішов до магазину, залишивши ОСОБА_1 з його дівчиною в автомобілі.

Натомість на відеозаписі з нагрудних камер поліцейський зафіксовано, як співробітники патрульної поліції о 22:02 год. зупиняють автомобіль Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 , де ОСОБА_1 перебуває один. Після чого останній глушить двигун та виходить з водійського сидіння автомобіля для спілкування з працівниками поліції, не виказуючи жодних заперечень щодо керування транспортним засобом.

Також, суд звертає увагу на поведінку ОСОБА_1 під час розгляду даного адміністративного матеріалу, який під час допиту судом не зміг чітко відповісти чи повідомляв він поліцейських про те, що він не перебував за кермом транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи відеозапис та поведінку ОСОБА_1 на ньому та в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, а твердження стосовно того, що він не керував транспортним засобом, не відповідають дійсності та розцінюються судом як обраний спосіб захисту для уникнення нею відповідальності.

Крім того, з листа Департаменту патрульної поліції УПП в Харківській області від 29.07.2024 року вбачається, що у відношенні ОСОБА_1 07.05.2024 року була винесена постанова серії ЕНА №2093461 за ч.2 ст. 122 КУпАП. Вказана постанова ніким не оскаржувалась, набрала законної сили та 27.07.2024 року була направлена до Холодногірсько-Новобаварського відділу ДВС м. Харкова для примусового виконання в частині стягнення штрафу.

У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку про погодження ОСОБА_1 з наявністю в його діях порушення вимог п.9.2 (б) ПДР України.

Доводи щодо складання поліцейськими протоколу під час оголошеної повітряної тривоги суд не бере до уваги, оскільки з відеозапису об`єктивно вбачається, що під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 у місті була оголошена повітряна тривога, однак останній будь-яким чином не виявив своєї стурбованості щодо загрози його життю та не звертався до працівників поліції з вимогою прослідувати до укриття.

Враховуючи наведене, суд розцінює такі твердження ОСОБА_1 як обраний спосіб захисту для уникнення відповідальності.

Доводи захисника щодо невірної кваліфікації дій ОСОБА_1 суд вважає необґрунтованими, оскільки матеріалами справи підтверджується факт складання на ОСОБА_1 постанови серії ДПО18 №669110 від 13.12.2023 року, яка набрала законної сили, де останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу, що свідчить про повторність вчинення протягом року правопорушення передбаченого ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП.

Факт оскарження стороною захисту в судовому порядку вищевказаної постанови майже через 8 місяців після її винесення жодним чином не свідчить про її незаконність.

Отже дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.5 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив суду, що раніше, протягом останнього року, він притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, штраф ним було сплачено. Вказана обставина також підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, де ОСОБА_1 на запитання поліцейського також підтвердив факт складання постанови.

Таким чином, ОСОБА_1 було порушено п. 2.1 (а) ПДР України, згідно якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як бажання уникнути адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували пояснення ОСОБА_1 , матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Матеріали справи не містять доказів порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП, та положень «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (з внесеними змінами).

Санкція за ч.5 ст.126 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Так, постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.11.2022 року, яка набрала законної сили 05.12.2022 року, ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортним засобом на один рік. На момент складання данного протоколу, тобто 07.05.2024 року, дія вищевказаної постанови суду в частині позбавлення права керування транспортними засобами припинила свою дію.

Відповідно до п. 6 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення - тимчасово вилучене посвідчення повертається водієві у разі винесення судом постанови про позбавлення водія права керування транспортним засобом (крім осіб, які отримали посвідчення водія вперше) після закінчення визначеного строку позбавлення права керування транспортним засобом, проходження в установленому порядку позачергового медичного огляду щодо придатності до керування транспортним засобом та успішного складення в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичного і практичного іспиту для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно облікових баз даних на момент складання протоколу серії ААД №902724 від 07.05.2024 року ОСОБА_1 в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичного і практичного іспиту не склав, а отже право на керування транспортним засобом відповідної категорії не отримав.

Вказані обставини ОСОБА_1 також підтвердив у судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, яке вчинено повторно протягом року.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчиненого правопорушення, особу винного, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції, передбаченої ч.5 ст. 126 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Разом з цим, додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу судом не може бути застосоване, оскільки ОСОБА_1 не є власником автомобіля Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 .

Окрім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 126 ч.5, 251, 268, 279,283-284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800, 00 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень 00 коп.) (отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300), призначення платежу адміністративне стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.М. Васильєва