Справа № 594/1032/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Борщівського відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 липня 2024 року о 21.30 год., перебуваючи в місці проживання, в с. Підпилип`я Чортківського району Тернопільської області, вчинила стосовно сина ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру: голосно кричала до нього, виражалася нецензурною лайкою, намагалася вдарити, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

ОСОБА_1 під час розгляду справи вину визнала частково, пояснила, що 07 липня 2024 року син ОСОБА_2 , який її не слухається, обманює, втік з дому. Тоді вона з чоловіком пішли шукати сина і знайшли біля аварійного старого клубу, але він почав від них тікати. Вона розізлися за це на нього і насварила сина.

Свідок ОСОБА_3 під час розгляду справи пояснила, що є старостою Турильченського старостинського округу і до неї звернулася жителька села Підпилип`я та повідомила, що 07 липня 2024 року біля 21 години вона бачила, як батьки малолітнього ОСОБА_2 знущалися з нього біля будинку культури, чинили щодо нього психологічне насильство, про що вона повідомила поліцію.

Не зважаючи на часткове визнання своєї вини, вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведено поясненнями свідка та зібраними по справі доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №163192 від 09 липня 2024 року, заявою ОСОБА_3 до поліції від 09 липня 2024 року, а також доданими до матеріалів справи письмовими поясненнями малолітнього потерпілого ОСОБА_2 , який пояснив, що 07 липня 2024 року біля 21 години він знаходився у с.Підпилип`я біля сільського клубу. В той час до нього підійшли його батьки і почали його сварити, чому він не йде додому. При цьому викрикували до нього погані слова, намагалися його вдарити, він почав плакати і мама потягнула його додому. Коли знаходилися вдома, то мама і тато продовжили його сварити та кричати на нього, нецензурно лаятися, через що він дуже налякався.

Як встановлено з доданої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У відповідності до п.3) ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 вищенаведеного Закону психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності за цією статтею КУпАП та, враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, враховуючи майновий стан ОСОБА_1 , яка ніде не працює, має на утриманні троє малолітніх дітей, сім`я перебуває в складних матеріальних умовах, приходжу до висновку, що її слід звільнити від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.283,284 КУпАП ,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят ) гривень.

ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення ОСОБА_1 даної постанови, а в разі оскарження цієї постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу (340 гривень); витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя