ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2024 Справа №607/15614/24 Провадження №3/607/6840/2024
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює дорожнім робітником ТОВ «КМДБ»,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

встановила:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 885220 від 08.07.2024 (далі Протокол), 08.07.2024 о 12 год. 44 хв. в м. Тернопіль по вул. Карпенка, 22а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedez-Benz S320», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №466 від 08.07.2024, чим порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; повідомив, що поліцейські його зупинили без причини, просто для перевірки документів. Сказали йому, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, тому що в нього тремтіли руки. Однак в нього завжди руки трясуться. У лікарні не підтвердився його стан наркотичного сп`яніння, після чого було проведено ще огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне зазначити наступне:

згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП). Суддя не може виходити за межі своїх повноважень, і не має права відшукувати докази та обставини, не зазначені у протоколі.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із п. 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до Протоколу, ОСОБА_1 08.07.2024 о 12 год. 44 хв. керував транспортним засобом «Mercedez-Benz S320» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Тернопіль по вул. Карпенка, 22а. Даний факт керування вказаним транспортним засобом останнім не оспорюється.

Натомість, при дослідженні матеріалів провадження у справі про адміністративне правопорушення, встановлено відсутність належних і допустимих, тобто зібраних з дотриманням вимог закону, доказів порушення ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом вимог ПДР.

Так, статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський має право зупиняти транспортні засоби.

Даний перелік передбачає такі випадки: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

В матеріалах вказаної справи щодо ОСОБА_1 відсутні об`єктивні дані на підтвердження того, що у працівників поліції була законна підстава для зупинки транспортного засобу під керуванням останнього.

Зокрема, єдиним доказом, що свідчить про підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є відеозапис з нагрудної камери працівника поліції «export-oks41», з якого вбачається як працівник поліції, підійшовши до автомобіля «Mercedez-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , не повідомив останньому причини його зупинки, лише попросив в останнього пред`явити документи на автомобіль.

Так, статтею 16 Закону № 3353-XII «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Аналізуючи вищенаведені норми, приходжу до висновку про те, що працівник поліції має право вимагати у водія пред`явити належні документи, лише за наявності передбачених Законом підстав для зупинки поліцейським транспортного засобу.

Натомість, Законом не передбачено підстави зупинки транспортного засобу у зв`язку з відсутністю при собі реєстраційних документів на автомобіль.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області Пришляк Н. від 08.07.2024, у якому вона доповідає про те, що під час несення служби було зупинено транспортний засіб «Mercedez-Benz S320» д.н.з. НОМЕР_1 , згідно ч. 1 п. 3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме водій даного транспортного засобу може бути причетний до адміністративного правопорушення, до уваги братись не може. По перше, він не є доказом, оскільки, рапорт це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом у спілкуванні між працівниками поліції, але не є доказом вини особи у вчиненні правопорушення. По друге, вказаний рапорт поліцейського не містить жодних відомостей про адміністративне правопорушення, до якого може бути причетний ОСОБА_1 .

Будь-яких доказів, на підтвердження того, що ОСОБА_1 причетний до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.

Отже, в даному випадку працівниками поліції належним чином не задокументовано і не долучено до матеріалів справи допустимих і достатніх доказів на підтвердження законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 згідно з ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Встановлені судом обставини викликають сумнів в об`єктивності дій працівника поліції щодо ОСОБА_1 а також ставлять під сумнів належність та допустимість доказів, наданих органом Національної поліції на підтвердження законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого, складений протокол про адміністративне правопорушення з доданими до нього даказами є недопустимими доказами і не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Враховуючи викладені обставини, з врахуванням положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, прихожу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 256, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановила:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. П. Воробель