"30" липня 2024 р. Справа № 363/3580/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 140 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2024 року інспектором патрульної поліцій ОСОБА_2 , було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №101731, згідно якого 23.05.2024 року о 13 год. 50 хв. в с. Синяк, автодорога Р-69 Київ-Вишгород-Десна-Чернігів, 29 400 м., ОСОБА_1 будучи посадовою особою, а саме начальником дільниці ПП «Автомагістраль», відповідальною за експлуатаційне утримання автомобільної дороги, під час проведення робіт з ямкового ремонту проїзної частини, не вжив заходів щодо прибирання залишків фракції щебню та не привів автомобільну дорогу в стан, що гарантує безпечний рух транспортних засобів, що стало супутною причиною ДТП за участі автомобіля марки «Opel Zafira», д/н НОМЕР_1 , чим порушив п. 1.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 140 КУпАП.

В провину ОСОБА_1 інкримінується вчинення ним адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді представник ОСОБА_1 адвокат Корзаченко В.М. суду пояснив, що одразу після складання протоколу ОСОБА_1 зазначив, що з ним він не згоден, оскільки переконаний у тому, що ДТП трапилась з вини водія транспортного засобу марки «Opel Zafira», д/н НОМЕР_1 , який проігнорував вимоги встановлених тимчасових дорожніх знаків, які попереджали водіїв про ремонт проїжджої частини автодороги та не обрав безпечної швидкості на вказаній у протоколі ділянці дороги, не врахував дорожні умови та дорожню обстановку. Більше того, водій не був навіть присутнім під час складання протоколу в якому, окрім іншого, не зазначено свідків події та складання протоколу. Причиною незгоди ОСОБА_1 з протоколом стало те, що на місце ДТП не були викликані представники ПП «Автомагістраль» - організації, що обслуговує автодорогу, не було повідомлено власника автомобільної дороги і замовника експлуатаційного утримання дороги Службу автомобільних доріг у Київській області. Отже працівник поліції надав переваги поясненням лише зацікавленого водія, які не були підтверджені належними та допустимими доказами, тобто повірив на слово, що ймовірне пошкодження транспортного засобу трапилось саме на цій ділянці автомобільної дороги та незрозуміло з якої причини, при цьому одночасно проігнорувавши необхідність детального вивчення дорожніх умов, дорожньої обстановки, матеріалів справи та пояснень зацікавлених осіб. Також, адвокат зазначив, що поліцейський не надав суду доказів про юридичну особу, яка здійснює експлуатаційне утримання вказаної у протоколі ділянки дороги, про керівництво такої юридичної особи, про вручення приписів власнику автодороги на усунення недоліків проїзної частини цієї дороги, на власний розсуд визначив ОСОБА_1 відповідальним за виконання робіт з експлуатаційного утримання зазначеної у протоколі автомобільної дороги, адже він є лише начальником дільниці, а не керівником підприємства, що вказує на те, що поліцейським не було належним чином з`ясовано усіх обставин та складено протокол не на ту особу, яка могла б нести відповідальність у разі доведення її вини. Так, ПП «Автомагістраль» здійснює експлуатаційне утримання доріг у Київській області згідно з умовами договору за №510/23 від 27.11.2023 року та виконує будь-які роботи на підставі планів-завдань чи актів-дефектів, отриманих від замовника та в межах фінансування таких робіт, тож у разі наявності недоліків на автомобільних дорогах, відповідальність насамперед має нести власник автодороги. На думку адвоката саме недотримання водієм транспортного засобу марки «Opel Zafira», д/н НОМЕР_1 , п. п. 12.1, 12.3 ПДР України могло бути у прямому причинному зв`язку із настанням ДТП. Більше того, ані з протоколу, ані з доданих до нього документів не вбачається елементарного вивчення поліцейським наявності на автодорозі попереджувальних дорожніх знаків та виконання їх вимог з боку водія. Разом з цим, ч. 4 ст. 140 КУпАП є бланкетною нормою і тому постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності потребує чіткого і конкретного зазначення, які саме правила, норми чи стандарти були порушені із наданням доказів такого порушення. В протоколі не зазначено жодних пунктів ДСТУ-Н Б В.3.2-5:2016 «Настанова з ліквідації вибоїн покриття нежорсткого дорожнього одягу автомобільних доріг", що є окремою підставою для закриття провадження у справі. Зазначення про начебто порушення ОСОБА_1 загальних вимог п. 1.5 ПДР України, без посилання на будь-які належні і допустимі докази взагалі, не доводить наявність самого порушення та зовсім не конкретизує його складу. Крім того, розділ 7.15 вказаного вище ДСТУ-Н Б В.3.2-5:2016 передбачає вимоги до Технології виконання робіт з ліквідації вибоїн покриття пневмоструменевим методом. За викладених обставин є очевидним, що 23.05.2024 року працівниками ПП «Автомагістраль» виконувались відповідні роботи з ямкового ремонту покриття автодороги р-69 на ділянці 28-30 км пневмоструменевим методом, у кількості 172 м2. Ділянка вказаної дороги не була відкрита для вільного проїзду, оскільки технологія виконання такого ремонту передбачала об`їзд свіжоукладеного матеріалу упродовж щонайменше 2 год., а відтак вона і не могла бути очищеною від залишків щебню станом на момент ДТП, яка мала місце о 13 год. 50 хв., тобто під час виконання ремонтних робіт, що унеможливлювало очищення проїзної частини до завершення робіт, згідно із вимогами п. 7.15.9 ДСТУ-Н Б В.3.2-5:2016. За таких обставин представник ОСОБА_1 адвокат Корзаченко В.М. просив суд закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

Відповідно до ст. 1 КУпАП України, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України». Так, у відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена ст. 62 Конституції України.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною 17.07.1997 р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року за N23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що 08.07.2024 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №101731, згідно якого 23.05.2024 року о 13 год. 50 хв. в с. Синяк, автодорога Р-69 Київ-Вишгород-Десна-Чернігів, 29 400 м., ОСОБА_1 будучи посадовою особою, а саме начальником дільниці ПП «Автомагістраль», відповідальною за експлуатаційне утримання автомобільної дороги, під час проведення робіт з ямкового ремонту проїзної частини, не вжив заходів щодо прибирання залишків фракції щебню та не привів автомобільну дорогу в стан, що гарантує безпечний рух транспортних засобів, що стало супутною причиною ДТП за участі автомобіля марки «Opel Zafira», д/н НОМЕР_1 .

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 140 ч. 4 КУпАП, органом поліції до матеріалів справи додано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №101731 від 08.07.2024 року; заяву та пояснення ОСОБА_4 від 23.05.2024 року; схему місця ДТП від 23.05.2024 року; акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 23.05.2024 року; рапорт поліцейського ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ст. сержанта поліції Є. Ганжи; лист заступника начальника управління поліції начальника СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області майора поліції Є. Кобаси; фото та відео знімки місця події та пошкодженого транспортного засобу; копію посвідчення водія ОСОБА_4 ; копію посадової інструкції начальника дільниці ПП «Автомагістраль»; копію наказу №19-1 від 09.02.2024 року, яким виконавця робіт начальника дільниці №5 ОСОБА_1 призначено відповідальною особою за забезпечення безпечного, безперервного, у разі потреби цілодобового, та якісного надання послуг з довгострокового експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Р-69 Київ-Вишгород-Десна-Чернігів км. 13+290-км 21+566, км. 21+906-км. 23+378, км. 27+304-км. 69+119; Р-02 Київ-Іванків-Овруч км. 12+190 км. 61+100.

В провину ОСОБА_1 інкримінується порушення ним п. 1.5 ПДР України, який передбачає, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Частинами 1-3 ст. 140 КУпАП передбачена відповідальність за: порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху; порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування; порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.

Згідно ч. 4 ст. 140 КУпАП порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і накладення штрафу на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Об`єктом правопорушень, передбачених вказаною статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Суб`єктивна сторона правопорушень, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 4 вказаної статті, можуть бути як громадяни так і посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 4 ст. 140 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Норма ст. 140 КУпАП є бланкетною, оскільки правила, норми і стандарти при утриманні автомобільних доріг і вулиць не визначені КУпАП. При цьому в самому протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 зазначена лише дата і час, коли посадова особа, під час проведення робіт з ямкового ремонту проїзної частини, не вжила заходів щодо прибирання залишків фракції щебню та не привів автомобільну дорогу в стан, що гарантує безпечний рух транспортних засобів, при цьому протокол не містить посилання на те, які саме правила, норми чи стандарти були ним порушені, тобто в протоколі не зазначено жодних пунктів ДСТУ-Н Б В.3.2-5:2016 «Настанова з ліквідації вибоїн покриття нежорсткого дорожнього одягу автомобільних доріг", який затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за №195 від 01.07.2016 року.

Так, ДСТУ-Н Б В.3.2-5:2016 поширюється на виконання робіт з ліквідації руйнувань у вигляді вибоїн покриття нежорсткого дорожнього одягу на автомобільних дорогах загального користування. Розділом 7 ДСТУ-Н Б В.3.2-5:2016 передбачено організацію і технологію виконання робіт, а п. 7.15 технологію виконання робіт з ліквідації вибоїн покриття пневмоструменевим методом (група V). Згідно п. 7.15.4 ДСТУ-Н Б В.3.2-5:2016 - виконання робіт з ліквідації вибоїн покриття пневмоструменевим методом є найбільш доцільним при глибині вибоїни до 50 мм та площі до 1,5 м2. Укладання шару щебню обробленого бітумною емульсією виконується на 1-2 см. вище поверхні існуючого покриття з розрахунку його наступного ущільнення транспортними засобами (п. 7.15.7 ДСТУ-Н Б В.3.2-5:2016).

Згідно 7.15.9 ДСТУ-Н Б В.3.2-5:2016 - для забезпечення необхідної стабілізації структури матеріалу виконується регулювання і обмеження швидкості руху. Рух транспортного потоку направляється в обхід свіжоукладеного матеріалу на ділянці протягом 2 год. після укладання за температури більше ніж 15 °С і 3 - 7 год - за температури від 5 °С до 15 °С. Швидкість руху транспортних засобів обмежується в першу добу до 40 км/год.

Згідно п. 7.15.10 ДСТУ-Н Б В.3.2-5:2016 - для недопущення вилітання щебеневої суміші (щебеню) з-під коліс транспортних засобів відремонтоване покриття необхідно очистити від її залишків після відкриття руху.

До матеріалів справи представником ОСОБА_1 адвокатом Корзаченко В.М. долучено загальний журнал Р-69 км. 13+290-69+119 ПП «Автомагістраль», згідно якого 23.05.2024 року на автодорозі Р-69 км. 28-30 проводився ямковий ремонт автодороги покриття пневмоструменевим методом 172м2.

За викладених обставин 23.05.2024 року працівниками ПП «Автомагістраль» виконувались відповідні роботи з ямкового ремонту покриття автодороги р-69 на ділянці 28-30 км пневмоструменевим методом, у кількості 172 м2, подія, зафіксована в протоколі мала місце 23.05.2024 року о 13 год. 50 хв., тобто під час виконання ремонтних робіт, що унеможливлювало очищення проїзної частини до завершення робіт згідно із вимогами п. 7.15.9 ДСТУ-Н Б В.3.2-5:2016. Що також підтверджується і поясненнями самого заявника ОСОБА_4 , доданих до протоколу, з яких вбачається, що 23.05.2024 року близько 13 год. 50 хв. він рухався на автошляху Київ-Вишгород-Десна, та між населеними пунктами, де в цей час проводився ямковий ремонт працівниками ПП «Автомагістраль».

Крім того, долучені до протоколу фотознімки місця події не містять дати та часу їх отримання, прив`язки до місцевості, неможливо зробити висновок на якій частині дороги вони зроблені, а на долученому відеозаписі зафіксовано лише факт складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту ст. 280 КУпАП слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази, суд дійшов висновку, що по даній справі не підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 140 ч. 4 КУпАП, обставини, викладені в протоколі, не знайшли свого підтвердження.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 р. у справі за №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі за №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ № 82707106).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд зазначає, що вказані та досліджені судом докази у своїй сукупності не доводять поза розумним сумнівом факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 140 ч. 4 КУпАП.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку суд приходить до висновку, що в діях особи відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 140 ч. 4 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 9, 40-1, 140, 245, 251, 252, 247, 280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 140 ч. 4 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Дьоміна