ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/906/24 Справа № 211/5985/23 Суддя у 1-й інстанції - Юзефович І. О. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю захисника особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 розглянувши апеляційну скаргу захисника Ільчука Д.Ю. на постанову судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2023 року, щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 08 вересня 2023 року о 20-00 годині в м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Петра Дорошенка, біля будинку № 3, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Mitsubishi Galant д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість ходи, мови. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння водій ОСОБА_2 відмовився, що було зафіксовано на нагрудні відеореєстратори 475969, 477469.

Постановою судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2023 року ОСОБА_2 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 коп.

З таким судовим рішенням не погодився захисник ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови. У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що повний текст оскаржуваної постанови та її ознайомлення, було отримано 13.12.2023 року. Вказує, що Дніпровським апеляційним судом помилково було винесено Постанову від 24 січня 2024 року, якою апеляційну скаргу було повернуто апелянту у зв`язку з тим, що апеляційна скарга була не підписана адвокатом Ільчуком Д.ІО. Надаю підтверджуючі документи до повторного подання апеляційної скарги, щодо належного відправлення апеляційної скарги 22.12.2023 року без пропущеного строку, яка була підписана за допомогою електронного цифрового підпису, тому адвокатом Ільчуком Д.ІО. - не були порушенні умови, щодо подання апеляційної скарги належним чином. Просить поновити строки на подання апеляційної скарги.

У апеляційній скарзі просить скасувати постанову та згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП справу закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що ОСОБА_2 та його адвокат Ільчук Д.Ю. заперечують обставини, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення. Вказує, що огляд водія ОСОБА_2 , на місці зупинки не проводився, оскільки поліцейським було одразу висунуто вимогу проходження огляду у медичному закладі, на що водій відмовився. Також вказує, що поліцейські не викликали свідків. Вважає, що склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_2 , зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 2.5 ПДР, оскільки зазначено «ознаками наркотичного сп`яніння», а не «в стані наркотичного сп`яніння», як визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що у протоколі не зазначено підстави зупинки, не надано докази на підтвердження нього факту та правомірності таких дій, що також підтверджується відеоматеріалами. Вказує, що прямуючи до лікарні поліцейські змусили відмовитись від проходження, що підтверджується відеозаписом з нагрудних баді-камер патрульних поліцейських. Вказує, що поліцейський патрульної поліції вказав ознаки, наркотичного сп`яніння але їх насправді не перевіряли.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши думку захисника, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_2 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 у його вчиненні підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 624833 від 08.09.2023, де зазначено, що ОСОБА_2 в порушення п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння при наявності таких ознак.

Громадянину ОСОБА_2 роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. З відміткою, що зафіксовано на бодікамеру. (а.с.1)

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.09.2023 року, згідно якого огляд не проводився. (а.с.3)

Рапортом працівника поліції у якому зазначені фактичні обставини, які відповідають обставинам зазначеним у протоколі та які узгоджуються з іншими доказами по справі.

Диском з відеозаписами на яких зафіксовано зупинку транспортного засобу, через керування транспортним засобом у темну добу без увімкнених світлом фар, водій повідомив, що фари «згоріли». Під час спілкування працівників поліції з водієм, у останнього виявлені працівником поліції ознаки наркотичного сп`яніння. Також зафіксовано згоду водія ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі погодився, сів до службового авто. Підчас поїздки до лікарні, працівники мовчали, а ОСОБА_2 спілкувався по телефону, після чого добровільно повідомив працівникам поліції про свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у лікарні. Зафіксовано складання протоколу про адміністрацій не правопорушення та ознайомлення ОСОБА_2 з ним і роз`яснення його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. (а.с. 7)

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_2 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що у протоколі не зазначено підстави зупинки, не надано докази на підтвердження цього факту та правомірності таких дій, що також підтверджується відеоматеріалами є безпідставними. Оскільки вказувати причину зупинку при складані протоколу про адміністративне правопорушення не передбачено законодавством. Згідно наявних матеріалів справи працівники поліції повідомили ОСОБА_2 , що він був зупинений оскільки керував транспортним засобом у темну добу, та водій повідомив, що фари «згоріли».

Апеляційний суд зазначає, що згідно п.19.1 ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Доводи апелянта з приводу незаконності зупинки транспортного засобу працівниками поліції, не приймаються до уваги, оскільки працівники поліції діяли згідно п.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності.

Міркування апелянта, що працівниками поліції не було встановлено перевіркою ознаки які свідчать про перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «;Про дорожній рух»,постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

На підставі викладеного апеляційний суд зазначає, що ознаки сп`яніння встановлює поліцейський під час спілкування з водієм, та наявність таких ознак на думку поліцейського саме і є підставою для пропонування огляду на стан сп`яніння.

Згідно матеріалів справи у водія ОСОБА_2 працівниками поліції були виявлені ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість ходи, мови.

Вказані ознаки сп`яніння прямо передбачені інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Доводи апелянту про зворотне, що у водія відсутні ознаками сп`яніння є безпідставними та носять суб`єктивний характер.

Доводи апеляційної скарги, що огляд водія ОСОБА_2 , на місці зупинки не проводився, оскільки поліцейським було одразу висунуто вимогу проходження огляду у медичному закладі, є безпідставними.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015р. у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто, вимогами вказаної інструкції передбачено, що огляд водія з ознаками наркотичного сп`яніння проводиться в медичній установі, огляд на місці зупинки вимогами цієї інструкції передбачений тільки для виявлення стану алкогольного сп`яніння. Для виявлення стану наркотичного сп`яніння процедура огляду водія на місці зупинки не передбачена.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність свідків, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку участь свідків не є обов`язковою, оскільки були застосовані технічні засоби відеозапису, які наявні у матеріалах справи на диску. (а.с.7)

Аналізуючи апеляційні доводи про те, що фабула обвинувачення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 2.5 ПДР, оскільки зазначено «ознаками наркотичного сп`яніння», а не «в стані наркотичного сп`яніння», як визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , він містить усі необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП, зокрема, і суть адміністративного правопорушення, що ставиться у провину водію ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги, що прямуючи до лікарні поліцейські змусили ОСОБА_2 відмовитись від проходження огляду, що підтверджується відеозаписом з нагрудних баді-камер патрульних поліцейських, є безпідставними та спростовуються вказаними апелянтом відеозаписами з нагрудних баді-камер патрульних поліцейських. На яких зафіксовано, згоду водія ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, водій сів до службового авто. Підчас поїздки до лікарні, працівники поліції мовчали, а ОСОБА_2 спілкувався по телефону, після чого добровільно повідомив працівникам поліції про свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у лікарні.

Доводи апелянта оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_2 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу не підтверджені доказами.

Доводи апеляційної скарги, які, на думку апелянта, зумовлюють незаконність прийнятого рішення, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у своїй сукупності зводяться до особистого тлумачення законодавства та не свідчать про порушення судом вимог процесуального закону, які б слугували підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Дії вчинені ОСОБА_2 характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його учасників.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення враховано ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки транспортним засобом, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності піддати правопорушника покаранню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що наведені доводи у апеляційній скарзі не підтвердженні під час апеляційного розгляду та не дають підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови судді районного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Ільчуку Д.Ю. строк на апеляційне оскарження постанови судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2023 року, у справі про адміністративні правопорушення передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя