Справа № 392/858/24
Провадження № 3/392/544/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Бадердінова А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу серії ААД №539662 від 12.05.2024 року, вбачається, що 11.05.2024 року о 19 год 05 хв. в Кіровоградській області с. Мануйлівка, вул. Набережна,35, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 та після дорожньо - транспортної пригоди за його участю, вживав алкогольні напої, чим порушив вимоги п. 2.10 є Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_2 адвокат Тимченко С.В., подав письмове клопотання про закриття адміністративної справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування клопотання зазначив, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 покладено той факт, що останній після скоєння ДТП вживав алкогольні напої до моменту проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто, об`єктивна сторона правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 полягає в тому, що останній після (а не до) скоєння ДТП, до моменту проходження огляду вживав алкогольні напої. Предметом доказування у цій справі є проміжок часу, який починається одразу з моменту «скоєння ДТП» і закінчується моментом «проходження огляду». А тому всі події, які відбувалися поза цим проміжком часу не можуть покладатися в основу обвинувачення. При цьому, працівниками поліції не додано до матеріалів справи жодного доказу вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв саме після вчинення ДТП. При цьому, додано пояснення свідків, які вказують, що на момент скоєння ДТП ОСОБА_1 перебував у нетверезому стані. Тобто, навіть якщо б ОСОБА_1 і перебував на момент скоєння ДТП у стані алкогольного сп`яніння, то вказані дії містили б ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, але працівники поліції не складали такого протоколу і таке обвинувачення відсутнє, враховуючи вищевикладене просив закрити провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.254 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При з`ясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За змістом ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі. При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і на яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Частиною 4 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до п.2.10 є Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю.

Тобто, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.130 КУпАП може бути притягнена особа, яка була водієм і керувала транспортним засобом, вчинила дорожньо - транспортну пригоду, після чого вживала алкоголь.

Суб`єктом відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП є водій транспортного засобу, тобто особа, яка ним керує та вчинила дорожньо-транспортну пригоду.

Тобто, предметом доказування є те, що певна особа керувала транспортним засобом, вчинила дорожньо транспортну пригоду, після чого вживала алкоголь.

Крім того, при перевірці доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати не тільки час і місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди та причетність цієї особи до неї, а й сам факт вживання алкоголю після дорожньо транспортної пригоди. Отже, повинна бути наявна сукупність правопорушень.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 інкримінується порушення Правил дорожнього руху п. 2.10 є, згідно якого відповідальність настає за вживання алкоголю до проведення медичного огляду після дорожньо - транспортної пригоди.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.2.10 «є» ПДР України, передбаченої ч.4 ст.130 КпАП України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази визначення чіткого моменту виявлення ознак алкогольного сп`яніння та час вживання цією особою алкогольних напоїв, встановити, через який саме час після настання ДТП за участі цієї особи, останній вжив алкоголь, а також встановити, чи не перебувала особа в стані алкогольного сп`яніння саме під час керування транспортним засобом.

Відповідно до Розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від № 09.11.2015 року, вбачається, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, працівниками поліції направлено матеріали справи, які досліджені судом під час розгляду справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 539662 від 12.05.2024 року, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.05.2024 року,в якому ОСОБА_3 просив притягнути до відповідальності ОСОБА_1 , який 11.05.2024 року близько 19.05 год., перебуваючи в нетверезому стані здійснив наїзд на паркан, керуючи своїм транспортним засобом ВАЗ 2101, синього кольору, та поїхав із місця вчинення ДТП, письмові пояснення ОСОБА_3 , в яких останній пояснив, що був свідком того, як автомобіль ВАЗ 2101 синього кольору в`їхав у паркан по вулиці нижче, підійшовши до автомобіля, він побачив, що за кермом автомобіля сидів ОСОБА_1 та останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, згідно якого огляд не проведено, рапорт інспектора СРПП ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області А. Панфілова, щодо копіювання та видачі відеозапису з нагрудної боді камери та відеореєстратора від 11.05.2024 року, копію посвідчення водія ОСОБА_1 довідки ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 , та згідно обліків ІКС ІПНП до адміністративної відповідальності не притягувався, заява на отримання електронних повісток, відеозаписи на DVD R диску з відеофайлами «_0001, _0002, _0003, _0004, _0005, _0025, _0026, _0027, _0028, 0029,_0030, 0031, _0032, _0033».

В судовому засіданні досліджено DVD - R диск з відеофайлами «_0001, _0002, _0003, _0004, _0005» з яких вбачається, що 11.05.2024 року працівниками поліції здійснено виїзд до с. Мануйлівка Новоукраїнського району Кіровоградської області на повідомлення (виклик) про дорожньо-транспортну пригоду. На місці дорожньо транспортної пригоди перебували свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які пояснили працівникам поліції, що ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пошкодив паркан ОСОБА_6 та зник з місця дорожньо транспортної пригоди. Після чого, в них були відібрані письмові пояснення та долучені до матеріалів справи. Надалі працівники поліції відібрали письмові пояснення у власниці пошкодженого паркану ОСОБА_5 , яка не змогла повідомити, хто саме їй пошкодив паркан. Після чого, працівники поліції приїхали до домоволодіння ОСОБА_1 , який не вийшов з будинку. Дружина ОСОБА_1 повідомила працівникам поліції, що він не в змозі спілкуватися з ними та щоб вони приїхали наступного дня.

Після чого, працівники поліції повідомили дружині ОСОБА_1 , що приїдуть до нього завтра та завершили відео фіксацію.

Надалі відео файли за №№ «0025, _0026, _0027, _0028, 0029», які містяться на DVD - R диску не можливо відтворити.

З відео файлів №№ «0030, 0031, _0032, _0033», вбачається, складання працівниками поліції протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130, ст. 124 КУпАП, та ознайомлення ОСОБА_1 з їх змістом. На запитання ОСОБА_1 чому протокол про адміністративне правопорушення складено саме за ч.4 ст.130 КУпАП працівники поліції відповіли останньому, що саме з його слів, про вживання ним алкогольних напоїв після дорожньо - транспортної пригоди, і було складено протокол за ч.4 ст.130 КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу, що пояснення ОСОБА_1 надані працівникам поліції, щодо обставин скоєння правопорушення суперечать поясненням свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказали, що дорожньо транспортну пригоду ОСОБА_1 вчинив перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, матеріали справи та досліджені відеозаписи не містять доказів, що ОСОБА_1 вживав будь-які алкогольні напої саме після дорожньо транспортної пригоди. Констатування працівниками поліції на відеозаписі, факту визнання ОСОБА_1 вживання алкогольних напоїв після вчинення дорожньо транспортної пригоди, не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів, й не звільняє відповідальну особу від доведення правомірності свого рішення.

Таким чином, наявними матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 , є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних доказів того, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після дорожньо транспортної пригоди, а не до дорожньо транспортної пригоди, як на те вказували свідки, та дружина ОСОБА_1 , яка після приїзду працівників поліції, факту перебування чоловіка в стані алкогольного сп`яніння не заперечувала.

Суть адміністративного правопорушення відповідає диспозиції ч.4 ст. 130 КУпАП при цьому з матеріалів справи вбачається, що особа керувала транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та вчинила дорожньо транспортну пригоду, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У той час, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено можливість зміни кваліфікації правопорушення судом.

Наведені факти свідчать про неналежність означених доказів, які не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи та викликає певні сумніви у діях уповноваженої посадової особи під час складання протоколу, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010№ 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в судді. Суд також не має права самостійно відшкодовувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах « Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року, заява № 16347/02 та Малофєєва проти Росії від 30.05.2013 року, заява № 36673/04).

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в даній справі про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААД №539662 про адміністративне правопорушення від 12.05.2024 року відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 251, 280, 283, 284, 287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова