Справа № 464/4780/24 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 33/811/1156/24 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 15 липня 2024 року,

з участю правопорушника ОСОБА_1 ,

потерпілого - ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , 23 червня 2024 року о 12:10 год, а/д М06 Київ Чоп, 551 км 750 м, керуючи автомобілем марки «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на автомобіль марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , який внаслідок інерційного руху здійснив наїзд на транспортний засіб марки «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_3 з напівпричіпом марки «Schmitz», державний номерний знак НОМЕР_4 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3б; 12.1; 13.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що накладаючи стягнення місцевим судом не взято до уваги те, що він щиро розкаявся, крім цього, його дружина на даний час перебуває у вкрай хворобливому стані, що впливає на нього у формі сильного душевного хвилювання, надмірну дратівливість, що не сприяє належному здійсненню самоконтролю, що являється пом`якшуючими обставинами. Обтяжуючих обставин не встановлено.

Просить змінити оскаржувану постановута накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та думку потерпілого ОСОБА_2 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При цьому положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказані висновки місцевого суду ґрунтуються на досліджених та наведених у постанові доказах, не оспорюються в апеляційній скарзі, а тому апеляційним судом відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП не перевіряються.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_1 щодо необґрунтованого застосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на шість місяців за наявних в справі обставин заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та іншими законами України.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, враховано характер вчиненого правопорушення.

При цьому, за наявності в санкції ст. 124 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суд в своїй постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією вказаної статті.

Такий висновок суду першої інстанції щодо обраного для правопорушника адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Зокрема, місцевим судом, в порушення вимог ст. 33 КУпАП, належним чином не враховано особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що правопорушник ОСОБА_1 вину свою визнає, щиро розкаюється, крім цього, потерпілий ОСОБА_2 матеріальних чи моральних претензій до ОСОБА_1 не має.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

А тому, враховуючи вищенаведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що постанову судді районного суду слід змінити, обравши ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у межах санкції даної статті, а саме у вигляді штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 задоволити, а постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 15 липня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення стосовно останнього за ст. 124 КУпАП змінити в частині призначення адміністративного стягнення.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців змінити на штраф у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) гривень.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.