ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/2265/24 Головуючий І інстанції Юрлагіна Т.В.
Провадження № 33/818/926/24 Суддя доповідач Гєрцик Р.В.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гєрцика Р.В.

секретаря судового засідання Соснової А.Є.

за участю захисника Бабаскіна К.С.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу захисника Бабаскіна К.С. на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 29 квітня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,-

УСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Судом першої інстанції встановлено, що 03 березня 2024 року о 15 годині 44 хвилини у м. Харків, перехрестя вул. Скрипника та вул. Чернишевського, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Чернишевського здійснила виїзд на перехрестя на забороняючий сигнал світлофора (червоний), що спричинило зіткнення з транспортним засобом Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою судді Київського районного суду м.Харкова від 29 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 6 місяців та стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді скасувати та постановити нову, якою визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 не спростовує висновків суду щодо її винуватості у ДТП, визнає свою вину, щиро розкаюється, відшкодувала франшизу потерпілій стороні у ДТП.

Вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, має постійне місце роботи та працює страшим інспектором ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, тобто є поліцейською з високим рівнем правосвідомості, тяжкі наслідки за результатами ДТП не настали, потерпілий не наполягав на тому, що позбавити ОСОБА_1 права керування.

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, заслухавши доводи ОСОБА_3 та її захисника на підтримання вимог апеляційної скарги, пояснення потерпілого, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 03 березня 2024 року о 15 годині 44 хвилини у м. Харків, перехрестя вул. Скрипника та вул. Чернишевського, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Чернишевського здійснила виїзд на перехрестя на забороняючий сигнал світлофора (червоний), що спричинило зіткнення з транспортним засобом Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.8.7.3 е Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до п. 8.7.3. ПДР України е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Як убачається з постанови, суд першої інстанції свій висновок щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зробив на підставі аналізу наявних доказів у справі, про що зазначив у судовому рішенні. Зі змісту доводів апеляційної скарги, вбачається, що захисник не оскаржує постанову судді в частині встановлених фактичних обставин правопорушення, винуватості ОСОБА_1 та кваліфікації дій, за таких обставин апеляційний суд не переглядає постанову судді в цій частині.

Зі змісту постанови судді першої інстанції вбачається, що суддею було прийнято рішення про накладення стягнення (його вид та розмір) виходячи з того, що ОСОБА_1 знехтувала обов`язками водія і належним виконанням вимог Правил дорожнього руху. Її дії були небезпечними. Внаслідок не дотримання вимог ПДР дії водія ОСОБА_1 призвели не тільки до пошкодження транспортних засобів (майна), але й завдали шкоди здоров`ю потерпілого.

Апеляційний суд погоджується з висновком судді про необхідність накладення ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 6 місяців, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Метою застосування адміністративного стягнення є виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил суспільного співжиття; запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, покарання та виправлення правопорушника, відшкодування збитків.

Так, як встановлено з матеріалів справи, у зв`язку з не дотриманням вимог ПДР України дії водія ОСОБА_1 завдали шкоди здоров`ю потерпілому ОСОБА_4 , який в судому засіданні суду першої інстанції пояснив, що він 03 березня 2024 року близько 15 години 44 хвилини, керуючи транспортним засобом Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Скрипника у м. Харкові, виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Чернишевського здійснила виїзд на перехрестя на забороняючий сигнал світлофора (червоний), в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, його було госпіталізовано, він 5 днів лікувався та був виписаний з лікарні 08 березня 2024 року. У подальшому лікування не проходив. Долучив виписку до матеріалів справи, згідно відомостей якої ним було отримано такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана лобної ділянки.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, за своїм характером (порушень ПДР) є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку для інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків.

Підвищення ефективності впливу на дисципліну учасників дорожнього руху забезпечується чітким визначенням правових санкцій за вчинення такого правопорушення.

При цьому, апеляційний суд виходить з того, що при визначенні стягнення необхідно враховувати його виховну дію, оскільки покарання, повинно бути направлено не тільки на забезпечення виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, а також повинно бути спрямовано на попередження вчинення правопорушень іншими особами.

Разом з цим, відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

В апеляційній скарзі захисник також вказує, що суд першої інстанції не врахував обставину, яка пом`якшує відповідальність - щире розкаяння ОСОБА_1 та те, що вона є працівником поліції

Згідно положень ч.2 ст.33 КУпАП зазначені захисником обставини не враховуються при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Крім того, зазначені захисником обставини не стримали ОСОБА_1 від вчинення адміністративного правопорушення.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації відповідальності за вчинення адміністративної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер адміністративного правопорушення, обставини справи, особу, що притягається до адміністративної відповідальності

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає справу про адміністративне правопорушення по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид та розмір покарання та ухвалити рішення.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доцільність призначення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції статті, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, оскільки ОСОБА_1 хоча і притягується вперше до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, однак скоїла правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, здійснила виїзд на перехрестя на червоний (забороняючий) сигнал світлофора, в результаті чого не тільки транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а й сам потерпілий був травмований, тобто вчинені дії ОСОБА_5 фактично межують з кримінально караними.

Також, апеляційний суд приймає до уваги пояснення потерпілого ОСОБА_2 , надані в судовому засіданні апеляційного суду про те, що він працює водієм та автомобіль Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_2 йому потрібен для роботи, однак на даний час він не може ним користуватись внаслідок отриманих пошкоджень після ДТП, що ставить його у скрутне матеріальне становище, а також внаслідок ДТП ним були отримані тілесні ушкодження, що призвели до порушення здоров`я і на теперішній час йому не відшкодовано шкоду, завдану ДТП, та ОСОБА_1 , навіть не вибачилась перед ним.

За таких обставин, з урахуванням вищенаведеного та позиції потерпілого, суті адміністративного правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що адміністративне стягнення у виді позбавлення керування транспортними засобами строком на 6 місяців, застосоване до ОСОБА_1 , є достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень і таким, що відповідає характеру вчиненого правопорушення, задачам та меті адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Бабаскіна К.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 29 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик