Справа № 715/2303/24
Провадження № 3/715/1127/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2024 селище Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Маковійчук Ю.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, не працюючого за ч. 1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення про те, що 19 червня 2024 року о 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 рухаючись автомобілем в якості пасажира, на околиці села Коровія Чернівецького району Чернівецької області на відстані 26 000 м. від лінії державного кордону вчинив злісну непокору законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, а саме, при зупинці прикордонним нарядом «Контрольний пост» на законну вимогу представника ДПСУ пред`явити документи, що посвідчують особу відмовився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, вказав на те, що на вимогу працівників прикордонної служби надав своє посвідчення водія, копія міститься в матеріалах справи, оскільки паспорта громадянина України при собі не мав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданням КУпАП, зокрема є виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 250865 від 19 червня 2024 року вбачається, що 19.06.2024 року 19 червня 2024 року о 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 рухаючись автомобілем в якості пасажира, на околиці села Коровія Чернівецького району Чернівецької області на відстані 26 000 м. від лінії державного кордону при зупинці прикордонним нарядом «Контрольний пост» на законну вимогу представника ДПСУ відмовився пред`явити документи, що посвідчують особу. При цьому ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Пунктом 10 Постанови КМУ №1147 від 27.07.1998 року «Про прикордонний режим» передбачено, що громадяни України, які в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу та іноземці та особи без громадянства, які в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають та пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на

території України на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.

Статтею 3 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» встановлено, зокрема що, основною функцією ДПС України є здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення. Статтею 19 цього ж закону на ДПС України в тому числі покладається контроль за дотриманням прикордонного режиму.

Згідно ч. 1 ст. 185-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» посвідчення водія входить до переліку документів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус.

Разом з тим, суду не надано жодного доказу (фото-, відеофіксації), чи будь якого іншого письмового доказу того, що останній вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонному наряду, окрім протоколу та рапорту оперуповноваженого ВБТЗ ГОРВ. А тому посилання ОСОБА_1 про те, що він на вимогу прикордонника надав своє посвідчення водія, копія якого є в матеріалах справи, залишилися неспростованими.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи докази по справі, вважаю, що вина діях ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 та ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, не доведена, за таких обставин необхідно закрити.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 33,34,35, 247, 283, 284, 285, 294, ч.1 ст.185-10 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: