Справа № 544/1409/24
пров. № 3/544/485/2024
Номер рядка звіту 304
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі головуючої судді Ощинської Ю.О., розглянувши матеріали, що надійшли від ВСП Полтавського ЗВ ВСП, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, має на утримання малолітню дитину 2015 року народження, учасник бойових дій, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , солдат ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в умовах воєнного стану, затвердженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, в особливий період, 07.07.2024 близько 12 год. 50 хв. перебуваючи у складі спільної групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , при виконанні обов`язків військової служби за адресою АДРЕСА_2 , перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, та в подальшому його було передано патрулю ВСП від ІНФОРМАЦІЯ_3 . В результаті складено протокол про адміністративне правопорушення № 48 від 08.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Додатково пояснив, що 07.07.2024 близько 12 год. 50 хв. він заїхав додому пообідати. На порозі до під`їзду зустрів сусідку яка накинулася на нього з образами щодо проходження ним служби у ЗСУ. Неприязні відносини між ним та сусідкою склалися давно тому він не витримав і відповів нецензурною лайкою. При виконанні службових обов`язків в той час не перебував. Знаходився на обідній перерві.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ч. 1 ст. 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем їх вчинення.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, письмові докази, зокрема і покази сусідки ОСОБА_2 , суд приходить до наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не доведена належними, достатніми, допустимими та достовірними доказами з огляду на наступне.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинено в умовах особливого періоду.

17.03.2014 Указом Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження 17.03.2014 Верховною Радою України цей Указ набрав чинності. 24.02.2022 Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» на території України оголошено загальну мобілізацію та після його затвердження 24.02.2022 Верховною Радою України цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по теперішній час.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Як вбачається з письмових пояснень викладених заявником ОСОБА_2 , відібрані як ВСП так і поліцейським СРПП ВП № 1, остання вказала, що близько 13 год. 30 хв. вона у своєму під`їзді виходила розвішувати білизну та побачила, що двері були відкриті та підперті цеглиною, а вона саме попередньо потравила мухи та закрила двері. Відштовхнула цеглину, в цей час із сусідньої квартири вийшов ОСОБА_1 штовхнув її в спину та почав нецензурно лаяти, поводити себе агресивно та емоційно, вона змушена була викликати працівників поліції. Останнього знає з дитинства бо проживають по сусідству у будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Вищенаведені факти, встановлені в судовому засіданні, у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь особи, ОСОБА_1 вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки в сукупності з наданими поясненнями вбачаються дії передбачені ст. 173 КУпАП.

Так, у судовому засіданні спростовано факт, письмовими поясненнями заявника та рапортом, що ОСОБА_1 перебував при виконанні обов`язків військової служби за адресою АДРЕСА_2 (по зареєстрованому місцю проживання) у складі спільної групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 органами ВСП.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285, 287-290, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях подій та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.О.Ощинська