ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/812/24 Справа № 233/632/24 Суддя у 1-й інстанції - Леміщенко О. О. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Кулініч Ю.А., захисника Кравчуна Д.В. в режимі відеоконференції, розглянувши апеляційну скаргу захисника Кравчуна Д.В. на постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2024 року, щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проходить військову службу на посаді водія у військовій частині НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції встановлено, що 25 січня 2024 року о 09 год. 30 хв. в районі будинку №298 по вул. О. Тихого в м. Костянтинівка Донецької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ-LANOS д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу або у медичному закладі категорично відмовився.

Постановою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судові витрати.

З таким судовим рішенням не погодився захисник ОСОБА_3 та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити. На обґрунтування своїх вимог вказує, що докази, які містяться в матеріалах справи в своїй сукупності не дають підстав вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому і обов`язку проходження огляду на стан сп`яніння у останнього не виникало.

Звертає увагу, що факт керування транспортним засобом, є обов`язковою складовою інкримінованого адміністративного правопорушення, який може бути підтверджений лише відповідним відеозаписом, однак матеріали справи не містять даних факту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та взагалі факту керування транспортним засобом останнім.

Наголошує, що включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення. У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Однак, з доданого відеозапису вбачаються ознаки його корегування та відсутня безперервність зйомки.

Зазначає, що ОСОБА_1 , є військовослужбовцем, а тому огляд на стан сп`яніння повинен проводитись відповідно до норм ст. 266-1 КУпАП, однак матеріали справи не містять даних про повідомлення працівниками поліції Військової служби правопорядку у ЗСУ, про те що ними зупинено автомобіль водієм якого є військовослужбовець, у якого нібито виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Отже огляд на стан сп`яніння проведений не уповноваженою особою.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складався з 9-20 години по 10-20 годину, відеозапис проводився з 09-19 по 09-20 годину, в цей проміжок ОСОБА_1 пропонують пройти огляд на стан сп`яніння. Направлення, яке міститься в матеріалах справи складене о 09-17 годині, тобто за 3 хвилини до фактичної пропозиції пройти огляд. Наведене вказує на підробку адміністративних матеріалів.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, думку учасників судового розгляду, доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або пер-ебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд першої інстанції, визнав, що факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №676085 від 25 січня 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, де він власноруч зазначив: «25.01.2024 керував авто, випив пива 0,5 л, в алкотестер драгер дути не буду, в лікарню на огляд не поїду»; направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 січня 2024 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №907686 від 25 січня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн; актом прийому-передачі транспортного засобу від 25 січня 2024 року; копією військового квитка НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 ; відеозаписом.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до вказаного відеозапису, який наданий, як доказ вини ОСОБА_1 , взагалі не зафіксований факт зупинки транспортного засобу та відповідно сам факт керування останнім транспортним засобом ЗАЗ-LANOS д.н.з. НОМЕР_2 , що є обов`язковою складовою інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Зокрема, на відеозаписі зафіксований факт спілкування із поліцейськими, біля службового автомобіля. Взагалі під час усього проміжку спілкування, що є нетривалим, на відеозаписі не зафіксований жоден автомобіль, окрім службового. Отже, автомобіль ЗАЗ-LANOS д.н.з. НОМЕР_2 на відеозаписі відсутній, у зв`язку із чим неможливо перевірити факт руху транспортного засобу, факт його зупинки, керування саме ОСОБА_1 , що є обов`язковим складом адміністративного правопорушення.

За запитом захисника з органу поліції витребуваний повний відеозапис вказаних в протоколі подій. На запит суду надійшов відеозапис поліцейських, однак на ньому не міститься більш повної інформації, витребуваний запис аналогічний тому, що містився в матеріалах справи та досліджувався судом першої інстанції.

Інших доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Отже, апеляційний суд, наголошує, що у справі відсутні достатні докази щоб поза розумним сумнівом стверджувати про факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки сам факт керування транспортним засобом жодним чином не доведений.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, який підтверджений належними та допустимими доказами.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка відмовилась проходити огляд на стан сп`яніння - виключає можливість притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Враховуючи, що саме факт керування транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони вказаного правопорушення, який не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи, висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 заслуговують на увагу.

За вказаних обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з підстав, визначених п.1ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну захисника Кравчуна Д.В. задовольнити.

Постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2024 року, щодо ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя