Справа № 175/1397/24
Провадження № 3/175/717/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Заборський В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.164-10 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ВАД №367713 про адміністративне правопорушення від 12.01.2024:

ОСОБА_1 12.01.2024 о 12-15 год. перебуваючи на своєму робочому місці по вул. О. Тихого, 8а, на пункті прийому металобрухту прийняв металобрухт у ОСОБА_2 розрахувавшись готівкою без складання акту приймання встановленого Законом України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 164-10 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та не притягувати його до адміністративної відповідальності з огляду на обставини справи та дані про його особу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про металобрухт», заготівля металобрухту - діяльність, пов`язана з купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту суб`єктами господарювання.

Відповідно до ч.10 ст.4 Закону України «Про металобрухт», оформлення документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт, та актів приймання металобрухту є обов`язковим. Ці документи повинні знаходитися у власника металобрухту та зберігатися протягом одного року.

При цьому, статтею 6 Закону України «Про металобрухт» визначено вимоги до оформлення заготівлі металобрухту та операцій з металобрухтом, зокрема, необхідним та достатнім документом для покупця металобрухту щодо підтвердження джерел походження металобрухту від продавця (постачальника) є акт приймання, що містить дані про джерело походження металобрухту.

Санкція ч. 2 ст. 164-10 КУпАП передбачає відповідальність за приймання металобрухту посадовою особою суб`єкта господарювання або громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності, що здійснює заготівлю, переробку, металургійну переробку металобрухту, без складання акту приймання, визначеного Законом України «Про металобрухт».

Таким чином, диспозиція ч.2 ст.164-10 КУпАП містить посилання на спеціальний статус суб`єкта даного правопорушення, а адміністративна відповідальність за порушення законодавства, що регулює здійснення операцій з металобрухтом, фізичних осіб, які не наділені даним спеціальним статусом, не передбачена.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення долучені: Ліцензія Міністерства економічного розвитку і торгівля України, яка видана ТОВ «АВ Трейд Груп» на право заготівлі, переробки металобрухту чорних металів, строк дії якої закінчився 31.05.2018 та Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців разом із Свідоцтвом про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_3 , який здійснює наступні види підприємницької діяльності: 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, 47.19 Інші види роздрібної торгівлі поз магазинами, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту.

Однак, до протоколу не долучено жодного доказу стосовно того, що ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.164-10 КУпАП є посадовою особою будь-якого суб`єкта господарювання або громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності, який здійснює заготівлю, переробку, металургійну переробку металобрухту, тобто є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом доведеності вини, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не є сукупністю достатньо переконливих, чітких, і не спростованих фактів.

Суд зазначає, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але всупереч цим вимогам, відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного Протоколу не забезпечено.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Барбера, Мессегу і Джабардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164-2 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164-10, 247, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 164-10 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Заборський