Справа №592/5472/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Корольова Г. Ю.
Номер провадження 33/816/695/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 липня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/5472/24 за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.04.2024, якою справа за ст. 124 КУпАП відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1

закрита у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

потерпілого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката Бикова Д. О.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат БИКОВ Д. О. просить скасувати постанову судді та визнати ОСОБА_4 винним за ст. 124 КУпАП, але у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення провадження в справі закрити, оскільки суд не встановив наявність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.04.2024 справа за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_4 закрита у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 746849 від 29.03.2024, ОСОБА_4 25.07.2023 о 18:50 у м. Суми по пр-ту Шевченка, при виїзді з дворової території на т/з Skoda Octavia н. з. НОМЕР_1 , перебуваючи за кермом був неуважним, не надав переваги у русі та допустив зіткнення з т/з KIA н. з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який по інерції допустив наїзд на припаркований автомобіль ЗАЗ н. з. НОМЕР_3 , внаслідок чого всі автомобілі отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження, чим порушив вимоги п. 2.3б, 10.2 ПДР.

Суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що вказаний протокол надійшов до суду після спливу строку, визначеного ч. 7 ст. 38 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю.

Будучи відповідно вимог ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП, своєчасно сповіщеним у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився і будь-якого клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи від нього не надійшло, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у його відсутності, що не протирічить вимогам КУпАП.

Вислухавши доводи потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 746849 від 29.03.2024, суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що вказаний протокол надійшов до суду після спливу строку, визначеного ч. 7 ст. 38 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю.

Однак таке рішення судді суду першої інстанції є необгрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норми матеріального плану і порушенням норм процесуального права, а також не відповідає завданням КУпАП і провадження в справах про адміністративні правопорушення (ст. 1, 245 КУпАП).

Зокрема, обґрунтованість судового рішення означає відповідність висновків судді у постанові фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у справі, і винесення обґрунтованої постанови є результатом пізнання суддею цих обставин, які в обов`язковому порядку повинні бути підтверджені доказами (ч. 1 ст. 251, ст. 280 КУпАП). При цьому суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП). Обґрунтовувати свої висновки суддя може лише на тих доказах, які він безпосередньо досліджував у судовому засіданні у порядку, передбаченому ст. 279 КУпАП.

Прийняття суддею суду першої інстанції необґрунтованого та невмотивованого рішення є безумовною підставою для його скасування через порушення норм процесуального права, оскільки право на отримання належним чином умотивованого судового рішення є процесуальним елементом і складовою «права на справедливий суд», гарантованого ст. 6 Конвенції та національним законодавством України, які містить гарантії справедливого судочинства. ЄСПЛ неодноразово вказував, що «право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони» (п. 29-30 рішення від 09.12.1994 у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain); інші рішення ЄСПЛ у справах «Ван де Гурк проти Нідерландів» (Van de Hurk v. the Netherlands); «Гарсія Руїс проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain); «Кузнєцов та інші проти Росії» (Kuznetsov and Others v. Russia).

Вартою уваги в контексті вмотивованості постанови судді є правова позиція, викладена в окремих рішеннях ЄСПЛ, зокрема у рішенні № 19997/02 від 15.02.2007 в справі «Болдя проти Румунії» (Boldea v. Romania), згідно якої «суд першої інстанції не здійснив розгляд усіх складових елементів правопорушення і зовсім не аналізував надані докази, що йому б надало можливість, у разі необхідності, ухвалити вмотивоване рішення, чого йому в справі не вдалося зробити».

Крім того, згідно ч. 8 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження. При цьому, закінчення вказаного строку є підставою для закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, однак не є реабілітуючою обставиною та тягне за собою відповідні правові наслідки, які з цього випливають, у той час як встановлення відсутності події та складу правопорушення є офіційною констатацію того, що особа реально цього правопорушення не вчиняла, або ж взагалі не було такої події.

Зі змісту наведеної правової норми та її аналізу вбачається, що закриття провадження на підставі ч. 2 ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов: 1) вчинення особою адміністративного правопорушення; 2) сплив встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня його виявлення).

Необхідно зауважити, що під строком розуміють тривалість часу, з початком перебігу або із спливом якого правові норми пов`язують настання певних юридичних наслідків. При цьому строк розглядається у двох формах існування: позитивній (коли юридичні наслідки пов`язуються із спливом строку) і негативній (коли юридичне значення має саме перебіг строку).

Як вбачається зі змісту п. 7 ст. 247 КУпАП, законодавець розглядає встановлений трьохмісячний строк у його позитивній формі, адже передбачає такі правові наслідки його спливу як закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. При визначенні початку перебігу вказаного строку законодавець використовує суб`єктивні та об`єктивні критерії. Використання об`єктивного критерію передбачає обчислення строку з моменту вчинення правопорушення, суб`єктивного з моменту, коли уповноважена особа отримала чи повинна була отримати інформацію щодо порушення належного йому права, свободи чи охоронюваного законом інтересу. Для обчислення встановленого законом строку для накладення стягнення та закриття провадження в справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення правопорушення протиправної, винної дії чи бездіяльності (ст. 9 КУпАП).

З огляду на викладене, закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки конкретного правопорушення. Наявність можливого правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі з цих підстав, оскільки мова в них йде виключно про неможливість накладення стягнення, яке є складовою норми матеріального права і належить до санкції статті КУпАП, а не про звільнення від адміністративної відповідальності в цілому.

Повертаючись до матеріалів справи, суддя суду першої інстанції не дотрималася вказаних вимог закону, оскільки не надала належної правової оцінки усім наявним в справі доказам як окремо кожному доказу, так і в їх сукупності, натомість ухвалила рішення про закриття провадження у справі через закінчення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, не з`ясувавши чи винний ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення. Та обставина, що протокол про адміністративне правопорушення надійшов до суду після спливу строку накладення адміністративного стягнення, не звільняє суд від обов`язку встановити в діях особи наявність або відсутність складу відповідного правопорушення, незважаючи на те, що безпосередньо саме провадження в справі було розпочато також після закінчення такого строку, що напряму слідує із положень п. 7 ч. 1 ст. 247, ч. 8 ст. 38 КУпАП. Тобто, закінчення строку накладення стягнення вже є підставою для того, щоб провадження не було розпочато, однак, у тому випадку, коли воно все таки було порушено, то після розгляду справи по суті підлягатиме закриттю, але за умови якщо суд дійде висновку про доведеність вини особи.

Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 251 КУпАП) може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений у порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. У справі протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще й як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати ст. 254, 255 КУпАП), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тому є обов`язковим процесуальним документом. Тобто, обов`язок не розпочинати (не порушувати) провадження в справі про адміністративне правопорушення покладається виключно на особу, уповноважену на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП (ст. 255 КУпАП), а коли вже ця службова особа, хоч і в порушення ч. 1 ст. 247 КУпАП, розпочала провадження в справі про адміністративне правопорушення, то суддя повинен здійснити розгляд складеного протоколу про адміністративне правопорушення у визначений законом спосіб (ст. 278, 279, 280, 284 КУпАП), про що було наведено вище.

Вказані порушення завадили судді суду першої інстанції ухвалити законне, обгрунтоване та вмотивоване судове рішення, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_4 25.07.2023 о 18:50 у м. Суми по пр-ту Шевченка, при виїзді з дворової території на т/з Skoda Octavia н. з. НОМЕР_1 , перебуваючи за кермом був неуважним, не надав переваги у русі та допустив зіткнення з т/з KIA н. з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який по інерції допустив наїзд на припаркований автомобіль ЗАЗ н. з. НОМЕР_3 , внаслідок чого всі автомобілі отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження, чим порушив вимоги п. 2.3б, 10.2 ПДР, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що відповідає фактичним обставинам справи і об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- протоколом огляду місця ДТП та схемою до нього від 25.07.2023, якими зафіксовано дорожню обстановку, розташування та пошкодження т/з, відповідні заміри;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , згідно яких 25.07.2023 приблизно о 17 год. 50 хв. він рухався за кермом автомобіля Кіа Sportage д. н. з. НОМЕР_2 по просп. Т. Шевченка від вул. Гетьмана П. Скоропадського в напрямку вул. Набережна р. Сумки. Проїжджаючи вул. Новомістенську в бік вул. Набережна р. Сумки він побачив по правий бік автомобіль білого кольору, який виїжджав з прилеглої території на головну та призупинився, пропускаючи його. В той час коли він під`їжджав до білого автомобіля, останній почав рух в бік головної дороги та передньою частиною вдарив його автомобіль в передні пасажирські двері, через що автомобіль яким він керував «кинуло» в правий бік, де знаходився автомобіль «ЗАЗ Daewoo». Від удару т/з потерпілого крутнуло та перекинуло на дах. Потерпілому завдана матеріальна та моральна шкода;

- аналогічними письмовими поясненнями ОСОБА_5 ;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_6 , згідно яких 25.07.2023 о 18 год. 00 хв. вона припарковала автомобіль «ЗАЗ Daewoo» д. н. з. НОМЕР_3 на узбіччі по просп. Т. Шевченка в напрямку від вул. Гетьмана П. Скоропадського в напрямку вул. Набережна р. Сумки. Вона стояла біля задніх дверей автомобіля. В цей час вона бачила як зі сторони вул. Гетьмана П. Скоропадського в напрямку вул. Набережна р. Сумки по просп. Т. Шевченка рухався автомобіль Кіа Sportage д. н. з. НОМЕР_2 . З прибудинкової території виїжджав автомобіль «Шкода» білого кольору та, не надавши перевагу руху автомобілю Кіа Sportage д. н. з. НОМЕР_2 , здійснив з ним зіткнення. Від удару вказані автомобілі почало крутити в правий бік в напрямку її автомобіля, після чого сталося зіткнення, через що автомобіль Кіа Sportage д. н. з. НОМЕР_2 перекинувся на лівий бік;

- власноруч викладеними письмовими поясненнями ОСОБА_4 , якими підтверджуються вказані обставини.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП, настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, крім іншого, т/з. Оскільки зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, то у протоколі мається посилання на порушення водієм ОСОБА_4 вимог 2.3б, п. 10.2 ПДР, згідно яких: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом т/з і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення разом з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, наведеними вище, у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для прийняття рішення про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП поза розумним сумнівом.

Однак, як зазначалось вище, згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП (п. 7).

З огляду на те, що кримінальне провадження закрито 07.09.2023, то строк накладення стягнення сплинув 07.12.2023, внаслідок чого після скасування постанови судді від 11.04.2024 провадження у справі стосовно ОСОБА_4 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент апеляційного розгляду справи строку, передбаченого ч. 8 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.04.2024 відносно ОСОБА_2 скасувати через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права і порушення норм процесуального права, а провадження у справі за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент апеляційного розгляду справи строку накладення стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов