СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/4960/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Косик Л.Г., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 1969 року народження, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18.06.2024, 20.05.2024 року о 13 год. 54 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснювала продаж товару через мережу Інтернет (оІх.uа) та здійснено оплату на особистий рахунок №0082509, тобто здійснювала провадження господарської діяльності без державної реєстрації суб`єкта господарської діяльності, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась судом належним чином.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Бондар А.В. в судовому засіданні заперещував щодо протоколу про адміністративне правопорушення що складений відносно ОСОБА_1 , просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутнітю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи захисника, суд дійшов наступного висновку.

Ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП встановлює адмінвідповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки підприємницької, або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом; без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії; або без одержання документу дозвільного характеру.

Частиною 1 статті 3 Господарського кодексу України визначено, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робі чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частиною 2 статті 3 Господарського кодексу України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності здійснюється відповідно до Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань». Даний Закон поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Важливою і обов`язковою ознакаю господарської діяльності є її систематичність (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) та її здійснення суб`єктом на власний ризик з метою одержання прибутку.

З наведеного законодавчого визначення підприємницької діяльності слідує, що нею може визнаватися лише систематична діяльність особи, яка має на меті отримання прибутку, тобто, враховуючи конкретні обставини справи, необхідно встановити, що дійсно особа за власною ініціативою, систематично здійснює певну діяльність з метою отримання прибутку.

З огляду наявних доказів вини ОСОБА_1 в матеріалах справи є три роздрукованих скрін-шоти з мережі Інтернет, на яких є зображення одягу взуття та книг та які зроблені з екрану смартфону. Будь-які відомості про те хто, в який спосіб та коли зробив ці скрін-шоти в матеріалах справи відсутні. З цих роздруківок неможливо зробити будь-який висновок про наявність в діях ОСОБА_1 протиправних дій. Письмові пояснення ОСОБА_1 або свідків до матеріалів справи не долучені.

З аналізу наведених доказів не можливо дійти безсумнівного висновку, що зафіксована у протоколі діяльність ОСОБА_1 мала ознаки господарської.

З наданих працівниками ГУ ДПС у м. Києві не можливо встановити час та місце здійснення господарської діяльності, її систематичність, а також кому і в який спосіб ОСОБА_1 продавала товари.

Таким чином, з аналізу наведених доказів, суддя дійшов висновку про відсутність доказів того, що дійсно дії ОСОБА_1 мали ознаки підприємницької діяльності, зокрема, не доведено систематичність її діяльності та мотиву особи направленого на отримання прибутку, що в свою чергу виключає склад адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у діях особи.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять об`єктивних, достатніх та переконливих відомостей про те, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність у розумінні ст. 164 КУпАП.

Отже, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, керуючись вимогами ст. ст. 251-252 КУпАП, згідно з якими суд оцінює докази, що ґрунтуються на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення,

Керуючись ч.1 ст. 164, ст. 247, 251-252, 256, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Г. Косик