СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/5550/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Косик Л.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючого на посаді начальника групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи начальником групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці в/ч НОМЕР_1 не вжила заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та контролю за її охороною, передбачених вимогами статті 21 ЗУ "Про державну таємницю" та вимог п.п. 41, 42, 98 "Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженого постановою КМ України 18.12.2013 №939, в наслідок чого порушено вимоги режиму, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Суттєвою обставиною правопорушення є той факт, що, як працівник PCO в/ч НОМЕР_2 , сержант ОСОБА_1 повинна сама вимагати та здійснювати контроль за станом режиму секретності у в/ч НОМЕР_1 (п. "є" ч. 8 ст. 21 Закону України "Про державну таємницю" та п. "а" ч. 9 ст. 21 Закону України "Про державну таємницю"), однак, як було встановлено, особисто порушила чинне законодавство України у сфері охорони державної таємниці.

В порушення вимог пунктів 41, 42, 98 Порядку без складеного поіменного списку на право доступу до секретних нормативно-правових актів та інших матеріальних носіїв секретної інформації (далі - МНСІ) інвентарного обліку, який повинен бути підписаний начальником служби охорони державної таємниці та затверджений командиром в/ч НОМЕР_1 , надано доступ військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 до МНСІ інвентарного обліку, що підтверджується записами про отримання у книзі особових рахунків за формою згідно з додатком 32 Порядку-939 (пункти 41, 42, 98 Порядку-939), а саме:

31.05.2024 надано доступ військовослужбовцю в/ч НОМЕР_2 лейтенанту ОСОБА_2 до "наказу Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 16.01.2023 №01т", інв. № 2т, гриф секретності "Таємно",

11.06.2024 надано доступ військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 майору ОСОБА_3 та капітану ОСОБА_4 , а 19.06.2024 підполковнику ОСОБА_5 до "Розпорядження з логістичного забезпечення", інв. №Р-10т, гриф секретності "Таємно",

18.06.2024 надано доступ військовослужбовцю в/ч НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_6 до "Вимоги та рекомендації із захисту інформації, яка озвучується на об`єктах інформаційної діяльності, від витоку лазерними акустичними каналами НД ТЗІ 2.4-011-2015", інв. № 5цт, гриф секретності "Цілком таємно",

05.07.2024 надано доступ військовослужбовцю в/ч НОМЕР_2 підполковнику ОСОБА_5 до "Розпорядження з морально- психологічного забезпечення", інв. № Р-7т, гриф секретності "Таємно".

Вказане порушення є наслідком недотримання передбачених законодавством вимог забезпечення режиму секретності та вимог статті 21 Закону України "Про державну таємницю", пунктів 41, 42, 98 Порядку та скоєні працівником PCO в/ч НОМЕР_2 сержантом ОСОБА_1 . В її діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 пунктів 5, 6 статті 212-2 ("порушення встановленого законодавством порядку надання допуску та доступу до державної таємниці; невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці") Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала заяву відповідно до якої просила провести розгляд справи за її відсутності, у зв`язку з чим вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення № 69 від 17.05.2024; витяг з акту від 16.07.2024 року № 26/1/3-7368дск; копії витягів; та інші матеріали справи; оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: порушення встановленого законодавством порядку надання допуску та доступу до державної таємниці та невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню її вини, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду документи, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору відсутні, відтак з неї слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 212-2, 245, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: Косик Л.Г.