ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1890/24 Справа № 175/4096/24 Суддя у 1-й інстанції - Дараган Л. В. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю:

особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Грищенка В.В.

апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із оскаржуваною постановою суду першої інстанції, 13 грудня 2023 року, приблизно о 23 годині 35 хвилин, ОСОБА_1 біля будинку № 23 по вул. Партизанській у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області керував автомобілем «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2024 року скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, постанова є необгрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що судом передчасно зроблено висновок про його винуватість у вчиненому правопорушенні, оскільки матеріали справи цього не доводять. Так, матеріали справи не містять доказів факту керування транспортним засобом, оскільки на відеозаписі автомобіль припаркований, сам ОСОБА_1 стверджує, що він був пасажиром, а не водієм, та пересів на водійське крісло щоб послухати музику.

Крім того вказує, що відео з боді-камер працівників поліції змонтоване, оскільки він повідомляв працівникам поліції, що він є пасажиром, а водієм транспортного засобу є ОСОБА_2 , якого він чекає.

Одночасно ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2024 року, в обгрунтування цього клопотання вказує, що оскаржуване рішення було винесене усно 18.06.2024 року, а копію рішення було отримано захисником після неодноразового звернення до суду лише 09.07.2024 року.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_1 та захисника Грищенка В.В., які апеляційну скаргу підтримали, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки копію постанови суду захисником було отримано лише 09.07.2024 року незважаючи на неодноразове подання відповідних клопотань (а.с. 34-47), а тому є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження було пропущено з поважної причини.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 ,у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 513800, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що працівник поліції після зупинки автомобіля в комендантську годину, під час перевірки документів та спілкування з водієм, виявив в останнього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій ОСОБА_1 повідомив, що відмовляється. Також на запитання працівника поліції про те, чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, останній повідомив, що вживав; рапортом співробітника поліції, згідно із яким 13.12.2023 року під час несення служби було зупинено автомобіль ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , в ході спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку, на що останній відмовився.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно із якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Аналізуючи доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки матеріали провадження не містять достовірного підтвердження та доказів цієї обставини, суд апеляційної інстанції оцінює їх як необгрунтовані, оскільки вони спростовуються дослідженими доказами. Так, з наявного у справі відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 у пізній час доби, під час комендантської години, знаходиться за кермом автомобіля, який перебуває у заведеному стані. При цьому будь-які інші особи поруч відсутні, місцевість не освітлена та є безлюдною, музики, для прослуховування якої ОСОБА_1 , згідно із його власними поясненнями, нібито пересів на місце водія, не чути. У спілкуванні з працівниками поліції (час запису 23:44:10 22:44-36) ОСОБА_1 підтверджує, що вживав алкогольні напої, та на запитання поліцейського про те, чому він у такому стані сів за кермо, відповідає, що йому треба було зустріти чоловіка, який сам не міг дійти, бо він не є місцевим, після чого пропонує поділитися із співробітником поліції.

Вочевидь невірогідну версію про те, що водієм автомобіля був ОСОБА_3 , який пішов по вулиці у напрямку, який вказав ОСОБА_1 жестом руки, у той час як останній залишився на місці і пересів на місце водія, або зручніше слухати музику, і тому, що любить сидіти в автомобілях за кермом, апелянт висловив значно пізніше, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення (час запису 23:56:00 23:58:00).

На думку суду апеляційної інстанції, вказані відомості поза розумним сумнівом підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем та наявність підстав для висловлення працівниками поліції йому як водієві транспортного засобу пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, від якої він відмовився.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом оцінюються критично, оскільки вони наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,- залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця