Провадження №3-4471/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Криворот О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №578649 від 21.05.2024, 30.04.2024 надійшла постанова про виділення матеріалів досудового розслідування з приводу того, що ОСОБА_1 ухилився від виконання покладених законодавством батьківських обов`язків, що виявилось у тому, що 24.03.2024 близко 08.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту з цивільною дружиною, з необережності вдарив неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 головою об двері, чим своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.184.

ОСОБА_1 в судовое засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд адміністративного матеріалу належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідно висновку експерта №042/1-123-2024 від 26.03.2024 встановлено, що вказане тілесне ушкодження малолітнього ОСОБА_2 , за ступеням тяжкості, відноситься до легкого тілесного ушкодження, та не має ознак небезпеки до життя.

Відповідно нявних письмових пояснень свідків вбачається, що ОСОБА_1 випадково вивозив коляску в якій знаходився ОСОБА_2 та вдарив об двері.

Відповідно постанови слідчого Соломянського УП ГУНП у м. Києві від 30.04.2024, в діянні ОСОБА_1 встановлена відсутність складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення знайшла своє повне підтвердження згідно досліджених письмових доказів по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортами працівників поліції, поясненнями свідків, матеріалами досудового розслідування, висновком експерта.

Однак, враховуючи особу порушника, його матеріальний стан, щире каяття, згідно ст. 22 КУпАП, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до вимог ст.284 п.3 КУпАП провадження в справі закривається в разі оголошення усного зауваження.

Керуючись ст. 22, ч. 1 ст. 184 КУпАП та на підставі ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП, суд-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, оголосити йому усне зауваження, а справу закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О.Криворот