Справа №609/854/24
Провадження № 3/601/1129/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 року Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Білосевич Г.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 162032 зазначено, що 17 червня 2024 року о 20 год. 01 хв. в м. Шумськ по вул. Українська, 52 Кременецького району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Moxxter Faeon без номерного знаку, який призначений для перевезення людей і вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання (механізму), з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння обличчя; нечітка вимова. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки транспорного засобу, а також медичному закладі, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Сідоров В.М. просить закрити провадження у справі по відношенню до ОСОБА_1 , відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Заявлене клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не відмовлявся прийти огляд на визначення стану алкогольного сп`янінняю. Долучені до матеріалів справи відеозаписи не є безперервними, між ними пропадають інтервали часу (відеоматеріали долучені до матеріалів справи відсутній значний проміжок часу, відео обривається). Окрім того, на відео зафіксовано, що сам ОСОБА_1 бажав та просив пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я. Той факт, що ОСОБА_1 бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я підтверджується повідомленням на телефону спецлінію Національної поліції України «102», що мало місце 17 червня 2024 року відносно події за участю ОСОБА_1 та працівників поліції Шумського ВП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільські області, які відмовилися направляти ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження процедури освідчення на стан алкогольного сп`яніння. В матеріалах справі відсутні докази того, що у працівників поліції були достатні підстави для зупинки водія ОСОБА_1 та вона була законною. Так, в матеріалах справи відсутня постанова про притягнення ОСОБА_1 за порушення ПДР до адміністративної відповідальності. На місці зупинки, як вбачається з відеозапису долученого до матеріалів справи, дана постанова не виносилася та працівниками поліції будь яких адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за порушення ПДР не розглядали та до відповідальності його не притягували, що свідчить про те, що його зупинка була безпідставною та незаконною. В матеріалах справи немає жодного документа який підтверджує факт відсторонення водія від керування транспортним засобом. На відео долученому до матеріалів справи о 20 год. 21 хв. ОСОБА_1 висловлює бажання ознайомитися з матеріалами справи разом з адвокатом ознайомитися з протоколом про адміністративне правопорушення. Працівник поліції йому в цьому відмовив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника Сідорова В.М., свідка ОСОБА_2 , суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища та адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інше.

Згідно частини 1 статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У пункті 6, 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння… затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 зазначено огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

У відповідності до п. 6 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння… затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння є направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 №1452/735В), а з урахуванням п.15 розділ 3 Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735 акт за підписом лікаря закладу охорони здоров`я.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , що був присутній на місці зупинки транспортного засобу, підтвердив той факт, що ОСОБА_1 бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я.

На оглянутому в судовому засіданні відео, що долучено до матеріалів справи, не зафіксовано того, що на пропозицію поліцейського пройти огляд із застосуванням спеціальних технічних засобів (працівниками поліції не показано ОСОБА_1 технічний прилад, за допомогою якого пропонується пройти огляд), а також той факт, що останній відмовився від проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Як слідує із оглянутого відео, ОСОБА_1 заперечував факт вживання алкоголю; у нього відсутні явні ознаки алкогольного сп`яніння, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення; виявив бажання мати захисника; права йому не роз`ясенні та із протоколом про адміністративне правопорушення його не ознайомлювали.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 р. №3353-ХІІ передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 2.3 д Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

На вимогу поліцейського відповідно до п. 2.4 цих Правил водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

При цьому статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Даний перелік, зокрема, передбачає: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Однак, будь-яких даних, які б свідчили про зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 із зазначених вище підстав в матеріалах справи немає.

Зокрема, з матеріалів справи не вбачається і судом не встановлено, що відносно ОСОБА_1 виносилась постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

Тобто працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardov.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджена належними доказами безсумнівно, відтак провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 130, 247, 245, 251, 256, 266, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: