БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/876/24
Провадження № 3/730/429/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни об`єднану справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи постановою поліцейського серії ЕНА №2116720 від 10.05.2024р. притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, повторно протягом року 27 червня 2024 року о 14-10 год у с. Велика Доч по вул. Залізнична, керував мотоциклом «ІЖ Планета-4», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким видом транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху, ч.2 ст.15 Закону України «Про дорожній рух».

Також ОСОБА_1 , будучи за постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2024 року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, повторно протягом року 27 червня 2024 року о 14-10 год у с. Велика Доч по вул. Залізнична, керував мотоциклом «ІЖ Планета-4», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, незв`язна мова); від проходження в установленому законом порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки шляхом застосування спеціального технічного засобу та їхати до медичного закладу водій відмовився на бодікамеру, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи за наданими ним та вказаними в протоколі про адміністративне правопорушення засобами мобільного зв`язку та адресою місця проживання, що підтверджується телефонограмою, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також шляхом публікації оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України від 25.07.2024р., але в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, заяви про слухання справи в його відсутність, її відкладення чи письмових пояснень до змісту протоколу, не подав. Тому, з огляду на зазначені обставини, суд вважає за можливе провести розгляд даної адміністративної справи в межах наявних доказів у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, участь якої відповідно до ст.268 КУпАП не є обов`язковою, що не є порушенням прав цієї особи, передбачених ст.268 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини (рішення в справах «Пономарьов проти України» від 03.04.2008р., «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989р.), яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

За змістом вимог ст.7, 9, 245, 252, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення питання, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п.2.1а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями ч.2 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано:

- мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку;

- автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку;

- автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії BE, C1E, CE), а також призначеними для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - особам, які досягли 19-річного віку;

- автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1E, DE, T) - особам, які досягли 21-річного віку.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, а повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.2 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом положень ч.1-3 ст.266 КУпАП,Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. за №1413/27858, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.02.2008р., при наявності до того підстав огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаних правопорушень підтверджується:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №253425 від 27.06.2024р. за ч.5 ст.126 КУпАП, серії ААД №253424 від 27.06.2024р. за ч.2 ст.130 КУпАП, зі змістом яких притягуваний погодився і їх підписав із наданням зізнавальних пояснень, будь яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколів працівниками поліції не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколів до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять;

- відеозаписом з технічного засобу, де зафіксовано спілкування працівників патрульної поліції з водієм мотоцикла ОСОБА_1 , який не заперечує факту керування транспортним засобом і з виявленими в нього ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, незв`язна мова), оскільки напередодні вживав спиртні напої (самогон); повідомив про відсутність у нього посвідчення водія жодної категорії; на пред`явлену поліцейським вимогу пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера чи в лікарні водій відмовився; при цьому, правоохоронцем ОСОБА_1 було роз`яснено наслідки такої відмови у виді складення стосовно нього протоколів за ст.130 КУпАП, ч.5 ст.126 КУпАП, з чим водій погодився; ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом;

- постановою поліцейського ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Міщенка В.М. серії ЕНА №2116720 від 10.05.2024р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП;

- постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2024 року, яка набрала законної сили 25 червня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (справа №730/609/24);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням до Борзнянської міської лікарні, в яких зазначено виявлені в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, незв`язна мова) та відмову водія від проведення такого огляду на місці та в медичному закладі;

- довідкою ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував;

З огляду на приписи ст.251 КУпАП зазначені протоколи про адміністративне правопорушення, (які є документами, що офіційно засвідчують факт учинення неправомірних дій), письмові документи та відеозапис із технічного засобу є належними й допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення, тоді як ОСОБА_1 судовий виклик проігнорував й прийняти участь в розгляді справи не побажав.

Одночасно, суд зазначає, що вимога п.1.3 Правил дорожнього руху зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Також суд констатує, що проходження огляду на визначення стану сп`яніння відповідно до встановленого порядку є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду особою, щодо якої порушується таке питання.

Натомість, відмова водія транспортного засобу від проходження вищевказаного огляду є самостійною кваліфікуючою ознакою диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП, яка згідно протоколу і вміняється у вину ОСОБА_1 .

У рішенні в справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортними засобами, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання їх є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що з огляду на стандарт «доведеності вини поза розумним сумнівом» у діях ОСОБА_1 було встановлено наявність складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП,і він підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь яке з вчинених правопорушень.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд з огляду на приписи ст.33 КУпАП враховує обставини та характер вчинених правопорушень, ступінь вини порушника, його особу та майновий стан, сплив короткого проміжку часу після скоєння кількох аналогічних проступків, несплату раніше застосованих штрафів (згідно АСВП та реєстру боржників є загальнодоступною інформацією у відкритому доступі), що свідчить про свідоме ігнорування ОСОБА_1 застосованих до нього заходів державного примусу та недієвість впливу на протиправну поведінку правопорушника такого виду адміністративного стягнення як штраф.

Тому, з урахуванням вищевказаних обставин справи, зважаючи, що санкція ч.2 ст.130 КУпАП містить більш суворе стягнення, з метою виховного впливу та запобігання скоєння аналогічних правопорушень у подальшому, до ОСОБА_1 слід застосувати основне адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту з приєднанням додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Одночасно суд констатує, що ст.30 КУпАП не перешкоджає застосування судами адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами навіть щодо осіб, які вже були позбавлені такого права або не мають посвідчення водія, оскільки в законі не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде про право керування транспортним засобом, яке набагато ширше від визначення поняття посвідчення водія.

Вищенаведений висновок суду грунтується на правовій позиції, викладеній у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 04 вересня 2023 року в справі №702/301/20 за схожих правовідносин, яку в силу засади верховенства права можливо застосувати й у справах про адміністративні правопорушення.

Крім того, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 як превентивний захід й інше додаткове альтернативне адміністративне стягнення, передбачене санкціями ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП у виді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки він не вперше керує тим самим мотоциклом із порушеннями Правил дорожнього руху, не маючи посвідчення водія жодної з категорій, висновків щодо своєї протиправної поведінки не робить, свідомо ігнорує вимоги законодавства, легковажно розраховує на те, що після вчинених правопорушень буде відсутнє відповідне стягнення, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку притягуваного, потенційну можливість заподіяння шкоди третім особам.

При цьому, суд зважує і на те, що положення ст.28 КУпАП, які регламентують оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, на відміну від ст.29 КУпАП (конфіскація такого предмета), не містять імперативної вимоги, щоб зазначений предмет перебував у приватній власності правопорушника. Адже, суть оплатного вилучення вказаного предмета полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

До того ж, згідно з ч.4, 5 ст.319 ЦК України власність зобов`язує й не може бути використана на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник речі (у даному випадку транспортного засобу) повинен нести ризик передання його у володіння чи користування іншій особі, яка своєю недобросовісною поведінкою може спричинити йому негативні наслідки, у тому числі й позбавити права власності.

Відтак, у цьому випадку взамін оплатно вилученого предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, колишній власник отримує відповідний еквівалент грошей, що не є порушенням принципу «пропорційності втручання в право власності» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню 605,60 грн судового збору.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі №450/205/19 надано оцінку невиконання заборони керування транспортними засобами, особою до якої застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, її ухилення від виконання постанови суду, що є однією з форм невиконання судового рішення, як підстави для притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.382 КК України.

У даній справі встановлені обставини вказують на можливе вчинення кримінального правопорушення - умисне невиконання судового рішення, оскільки вбачається, що ОСОБА_1 знав про результати розгляду попередньої справи щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП, у якій його було позбавлено права керування транспортними засобами.

Тому, копію постанови суду щодо таких дій ОСОБА_1 необхідно направити прокурору для вирішення питання в порядку ст.214 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 23, 28, 30, 33, 36, 40-1, 126, 130, 245, 251, 252, 268, 276, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, із оплатним вилученням транспортного засобу мотоцикла «ІЖ Планета-4», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться за місцем проживання ОСОБА_1 .

Початок строку відбування адміністративного арешту ОСОБА_1 рахувати з часу його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію постанови направити до Ніжинської окружної прокуратури для прийняття рішення про реєстрацію в ЄРДР кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець