Номер провадження: 33/813/1984/24
Номер справи місцевого суду: 521/1084/24
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Крупки Олени Олександрівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27 березня 2024 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27 березня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, 03.07.2024 року, засобами поштового зв`язку, захисник ОСОБА_1 адвокат Крупка Олена Олександрівна подала до суду апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що розгляд справи відбувся за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, копія оскаржуваної постанови скаржнику не направлялась. В матеріалах справи, на аркуші справи 8 міститься рекомендоване поштове повідомлення, про дату судового засідання, на зворотньому боці якого міститься закреслену причину повернення «за закінченням терміну зберігання» та зазначено «адресат відсутній за вказаною адресою», у зв`язку з чим у суду були відсутні підтвердження належного сповіщення ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_1 з 17.01.2023 року до 20 червня 2024 року перебував на військовій службі. Відповідно до Наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 20.06.2024 року № 175, матроса ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я. Про факт наявності оскаржуваної постанови стало відомо захиснику ОСОБА_1 20.06.2024 року під час надання правової допомоги по іншим питанням та відразу було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи. Тільки 02.07.2024 року було отримано копію оскаржуваної постанови. На підтвердження зазначеним обставинам, до апеляційної скарги додано копію витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 20.06.2024 року № 175. Зцих підстав захисник просить поновити строк.

Ознайомившись з зазначеним клопотанням та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду й поверненню даної апеляційної скарги особі, яка її подала, з нижченаведених підстав.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Тобто, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та № 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Із матеріалів справи вбачається, що постанова судді Малиновського районного суду м. Одеси у даній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП ухвалена місцевим судом від 27 березня 2024 року, а апеляційна скарга захисником апелянта подана до суду, через засоби поштового зв`язку 03.07.2024 року.

Тобто, вбачається, що апеляційна скарга на постанову суду подана скаржником до суду зі значним порушенням десятиденного строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП, а саме після спливу більше трьох місяців.

З тексту оскаржуваної постанови виходить, що ОСОБА_1 у судове засідання, призначене у справі, до суду першої інстанції не з`явився.

Між тим, матеріалами справи встановлено, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 320998 від 01.01.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 був сповіщений про дату судового засідання на 01.02.2024 о 10:00 год., що підтверджується особистим підписом на протоколі. Також на протоколі містяться особисті пояснення ОСОБА_1 Посвідчення водія вилучалось та було надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

В матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення, направлене ОСОБА_1 на адресу зазначену у проколі про адміністративне правопорушення, на зворотньому боці якого вказано «адресат відсутній за вказаною адресою»

Апеляційний суд наголошує, що попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. З практики ЄСПЛ виходить, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27 березня 2024 року була надіслана судом до реєстру 21.05.2024 року та оприлюднена на сайті реєстру 22.05.2024 року.

Також, як вбачається з аналізу рішень ЄСПЛ, він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Апеляційний суд звертає увагу, що поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Ставлячи питання про визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, скаржник зазначає, що розгляд справи відбувся за його відсутності, а копію оскаржуваної постанови суду скаржник отримав після того, як звернувся до адвоката за правовою допомогою по іншим питанням.

Також, посилається на проходження ОСОБА_1 з 17.01.2023 року до 20 червня 2024 військової служби, фактичним місцем несення служби якого, була Херсонська та Миколаївська області. На підтвердження зазначеним обставинам, захисником до апеляційної скарги додано копію витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 20.06.2024 року № 175, зі змісту якого вбачається, що матроса ОСОБА_1 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16 червня 2024 року звільнено з військової служби у запас.

Однак, захисник в клопотанні про поновленні строку на апеляційне оскарження не посилається на конкретні причини, які перешкодили скаржнику або значно ускладнили своєчасно цікавитись станом розгляду відомого йому судового провадження, забезпеченням участі представника своїх інтересів в суді і, як слідство, своєчасно отримати копію постанови суду у справі.

Крім того, оскільки захисником, додано тільки копію витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 20.06.2024 року № 175, зі змісту якого вбачається виключно період звільнення ОСОБА_1 з військової служби, у апеляційного суду відсутня можливість на перевірку доводів в частині проходження військової служби ОСОБА_1 саме з 17.01.2023 року.

За таких підстав, враховуючи, що пропущений строк на апеляційне оскарження судового рішення є значним, приймаючи до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами, апеляційний суд констатує, що апелянт не вказав поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не надав на їх підтвердження належних та достатніх доказів.

За таких обставин, апеляційний суд в даній справі не вбачає поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27 березня 2024 року, а тому приходить до висновку, що в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови захиснику ОСОБА_1 адвокату Крупки Олени Олександрівни слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП - повернути апелянту.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Крупки Олени Олександрівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27 березня 2024 року відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Крупки Олени Олександрівни на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27 березня 2024 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе