ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1968/24 Справа № 202/6810/24 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у сумі 605,60 грн.,

за участю:

захисника Ільїна О.М.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 червня 2024 року ОСОБА_1 21 травня 2024 року о 09.00 год. в м. Дніпрі на вул.Старочумацькій, 6б, керуючи транспортним засобом Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter 208 D, д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв. В результаті ДТП транспортні засоби отримали пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено вимоги п. 16.6 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду змінити в частині накладення стягнення, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказує, що постанова була виготовлена лише 05 липня 2024 року та ознайомитись з нею він зміг лише 08 липня 2024 року через веб-портал Судова влада.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що неофіційно працює водієм ТОВ М`ясна фабрика Фаворит плюс, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, 2011 року народження, яка є інвалідом, з 2018 року є її законним опікуном і для догляду за нею потребує використання транспортного засобу. Звертає увагу, що вину визнав в повному обсязі, внаслідок ДТП травмованих людей немає, автомобіль іншого учасника ДТП отримав незначні пошкодження та збитки на його ремонт були відшкодовані страховою компанією.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 28 червня 2024 року. З матеріалів слідує, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 вручено не було, а відповідно до клопотання останнього з текстом оскаржуваної постанови він ознайомився через веб-портал «Судова влада» 08 липня 2024 року, а апеляційна скарга ним подана до суду першої інстанції 13 липня 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 вручено не було та з текстом оскаржуваної постанови він ознайомився через веб-портал «Судова влада» 08 липня 2024 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду та позицію колегії суддів Третьої судової палати Верховного Суду, яка викладена у постанові суду від 11 вересня 2019 року при розгляді справи №130/2448/16-к, відповідно до якої без повного тексту судового рішення особа позбавлена можливості надати належне обґрунтування апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Обставини справи та висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про зміну виду стягнення апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 1 ст. 35 КУпАП обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; втягнення неповнолітнього в правопорушення; вчинення правопорушення групою осіб; вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерела права.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.

У рішенні по справі «Озтюрк проти Туреччини»(Ozturk v Turkey) від 28 вересня 1999 року Європейським судом з прав людини штраф у розмірі 60 DM був оцінений як покарання з огляду на цілі його застосування.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На переконання судді апеляційної інстанції при визначенні виду і розміру стягнення суд не врахував у повній мірі характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та призначене судом ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік є занадто суворе.

Так, при призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд належним чином не врахував особу правопорушника, який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, 2011 року року народження, яка є інвалідом, та законним опікуном якої він є з 2018 року.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наявність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність, повне визнання своєї винуватості та щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують адміністративне стягнення, а також відсутність відомостей про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності.

Крім того, апеляційний суд враховує, що внаслідок ДТП травмованих людей немає, а автомобіль іншого учасника ДТП отримав незначні пошкодження та збитки на його ремонт, відповідно до пояснень захисника, були відшкодовані страховою компанією.

Враховуючи вищезазначене суд апеляційної інстанції вважає можливим змінити накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, що відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП змінити в частині накладення стягнення.

Вважати, що на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В іншій частині постанову суду залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот