Номер провадження: 33/813/1644/24
Головуючий у першій інстанції Русєва А. С.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 10 січня 2024 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від Управління патрульної поліції в Одеській області надійшли матеріали адміністративного провадження разом з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 536352 від 17.10.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 10 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000,00 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн в дохід держави.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, 02.04.2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Каплун Олег Борисович звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Постановою судді Одеського апеляційного суду від 23.04.2024 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Каплуна Олега Борисовича - залишено без задоволення, а постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 10 січня 2024 року - залишено без змін.

03.06.2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся з апеляційною скаргою на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 10 січня 2024 року.

В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що договір про надання правової допомоги з адвокатом було розірвано 10.04.2024 року та останньому не було відомо про розгляд даної справи. Крім того, апелянт зазначає, що оскаржувана постанова на адресу ОСОБА_1 не направлялася. З цих підстав апелянт просить поновити строк.

Ознайомившись із зазначеним клопотанням та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду й поверненню даної апеляційної скарги особі, яка її подала, з нижченаведених підстав.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Тобто, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави поновлення пропущеного строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" від 26 квітня 2007 року та "Трух проти України" від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи (рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 липня 2007 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України").

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України).

Із матеріалів справи вбачається, що постанова судді Приморського районного суду м. Одеси у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП ухвалена судом першої інстанції 10 січня 2024 року, а апеляційна скарга апелянтом подана до суду - 03 червня 2024 року, тобто зі значним порушенням десятиденного строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП, а саме після спливу більше десяти місяців.

Як встановлено оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 у судове засідання до суду першої інстанції не з`явився.

Між тим, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 536352 від 17.10.2023 року, з якого починається дане адміністративне провадження, зазначено номер телефону: НОМЕР_1 , на який 10.12.2023 року Приморським районним судом м. Одеси направлено повідомлення про розгляд справи на 10.01.2024 року на 12 год. 30 хв., та доставлено останньому про що свідчить довідка про доставку повідомлення у застосунку Viber (а/с 12).

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 536352 від 17.10.2023 року підписаний ОСОБА_1 , а отже останній підтвердив правильність вказаної в ньому інформації.

06.12.2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Каплун О.Б. звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи (а/с 10-11). Згідно розписки на заяві про ознайомлення адвокат Каплун О.Б. ознайомилася з матеріалами справи - 06.12.2023 року.

09.01.2024 року, через підсистему «Електронний суд», захисник ОСОБА_1 - адвокат Каплун О.Б. направив до суду першої інстанції клопотання про перенесення розгляду справи.

На підтвердження повноважень адвокат Каплун Олег Борисович надав ордер серії АВ № 1105832 від 06.12.2023 року на представництво інтересів ОСОБА_1 в Приморському районному суді м. Одеси на підставі договору про надання правової допомоги № 54 від 05.12.2023 року (а/с 10, 17).

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 10 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000,00 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн в дохід держави.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що захисник ОСОБА_1 - адвокат Каплун Олег Борисович вже зверталася з апеляційною скаргою 02.04.2024 року на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 січня 2024 року, а також з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної постанову.

До апеляційної скарги додано ордер серії АВ № 1124884 від 01.04.2024 року на підтвердження повноважень адвоката Каплуна Олега Борисовича діяти від імені ОСОБА_1 в Одеському апеляційному суді на підставі договору про надання правової допомоги № 54 від 05.12.2023 року (а/с 35).

Крім того, адвокатом додано копію договору про надання правової допомоги № 54 від 05.12.2023 року (а/с 37-39).

Отже, судом встановлено відсутність обмеження процесуальних прав захисника ОСОБА_1 адвоката Каплуна О.Б., зокрема в частині правомірності подання та підписання апеляційної скарги.

Постановою Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року клопотання про поновлення строку - задоволено, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Каплуна Олега Борисовича - залишено без задоволення, а постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 10 січня 2024 року - залишено без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 294 КУпАП постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Виходячи зі змісту статті 294 КУпАП, яка визначає набрання постановою судді у справі про адміністративне правопорушення законної сили та перегляд постанови, повторний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення не передбачений.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що з 02.04.2024 року - день подання апеляційної скарги і по 23.04.2024 року - день ухвалення Одеським апеляційним судом постанови, як від ОСОБА_1 так і від адвоката Каплуна О.Б. на адресу апеляційного суду не надходило жодних заяв про припинення повноважень адвоката Каплуна О.Б. діяти від імені ОСОБА_1 в Одеському апеляційному суді.

Враховуючи зазначене, посилання апелянта на те, що договір між ним та адвокатом був розірваний 10.04.2024 року апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджуються жодними належними доказами.

Апеляційний суд звертає увагу, що поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Дослідженні матеріали справи дають підстави вважати, що апелянт був обізнаний про розпочате відносно нього адміністративне провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, розгляд якого призначений в Приморському районному суді м. Одеси на 10.01.2024 року на 12 год. 30 хв. Крім того, апелянт мав змогу відстежити стан розгляду даної справи про адміністративне правопорушення та отримати копію оскаржуваного судового рішення у розумний строк як в суді першої інстанції, так і за допомогою сайту «Єдиний державний реєстр судових рішень», де текст оскаржуваної постанови оприлюднений на сайті реєстру 29.06.2023 року.

Щодо посилань апелянта про те, що копію оскаржуваного судового рішення останнім не отримано, у зв`язку з чим просить поновити строк, апеляційний суд наголошує, що положеннями ст. 294 КУпАП прямо визначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії судового рішення.

З огляду на наведене, враховуючи зміст статті 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту, як така, що подана на судове рішення, яке вже було оскаржено до апеляційного суду, оскільки Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачений інститут повторного оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Однак Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави (справа "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства", справа "Девеер проти Бельгії").

"Право на справедливий суд" - як складова справедливого судового розгляду не є абсолютним, оскільки воно підлягає допустимим обмеженням і регламентується з боку держави.

Суд вважає, що застосована норма не обмежує доступу до правосуддя, оскільки порядок набрання постановою судді у справі про адміністративне правопорушення законної сили та перегляд постанови визначений КУпАП, який не передбачає інституту повторного перегляду апеляційним судом постанови судді у справах про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 10 січня 2024 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 10 січня 2024 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе