Справа № 298/1337/24
Номер провадження 3/298/836/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Ротмістренко О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Скадовськ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента НМУ ім. О.О. Богомольця, за ч.2 ст.204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №143197, громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, а саме: 9 липня 2024 року о 18 год.

30 хв. на околиці населеного пункту Жорнава Ужгородського району Закарпатської області на відстані 7000 метрів до лінії державного кордону в районі 33 прикордонного знаку Словацької Республіки був виявлений та затриманий гр. України ОСОБА_2 під час спроби незаконного перетинання державного кордону, в складі групи осіб спільно з гр. України ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в пішому порядку з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в умовах воєнного стану. Своїми діями порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 р., чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання SMS-повідомлення у зв`язку з поданою ним заявою на отримання електронних повісток.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №143197, складеному стосовно ОСОБА_1 , міститься підпис останнього про ознайомлення з тим, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Великоберезнянському районному суді. Крім цього, у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , в якій він зазначає, що повідомлений про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП відбудеться в приміщенні Великоберезнянського районного суду Закарпатської області за адресою: смт. Великий Березний, вул. Шевченка, 22. Матеріали справи просить розглянути без його участі у зв`язку із неможливістю прибути до суду, оскільки перебуває у відрядженні.

За таких обставин, неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи.

Від ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

У відповідності до вимог ст. 268 КУпАП суд вважає, що дану справу може бути розглянуто.

02.08.2024 від ОСОБА_1 надійшли пояснення, в яких він просить закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 204-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання зазначив, що проходить навчання за спеціальністю «Медицина» в НМУ ім. Богомольця. Під час своєї відпустки, він з друзями ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) вирушив у поїздку для відпочинку на автомобілі Daewoo Lanos (д.н.з. НОМЕР_1 ) в Закарпатську обл. Після відпочинку планував повернутись додому в м.Київ та на роботу.

За твердженнями ОСОБА_1 , поїздка тривала з 08.07.2024 по 12.07.2024. 08.07.2024 о 10:23 год. виїхав з м. Київ та о 17:30 були у м. Львів де зупинились з ночівлею у хостелі. 09.07.2024 о 11:47 год. виїхали з м. Львів в бік Ужгорода. Оскільки їхали по GPS-навігатору, Гугл картами був прокладений маршрут Львів-Ужгород через трасу Н-13, яка проходить, як було з`ясовано пізніше, через прикордонні зони, про що йому на той час не було відомо. Вперше був зупинений автомобіль на КПП Ужок, що знаходиться на кордоні Львівської та Закарпатської областей. Після перевірки документів, речей, та пояснення причини перебування на цій трасі, отримали усний дозвіл їхати далі від співробітників Державної прикордонної служби (ДПС). В селі Жорнава Закарпатської області були зупинені на іншому КПП. Після пояснення причин, перевірки документів та речей, їм було повідомлено, що на прикордонній зоні не можна перебувати без оформленого дозволу від ДПС. Після чого їх на службовому авто відвезли до військової частини співробітники ДПС, де був складений протокол, копію якого йому не було вручено. Після цього їх відпустили. О 23.36 год. 09.07.2024 доїхали до готелю в м. Ужгород. 10.07.2024 виїхали з м.Ужгород до Синевірської поляни, де проживали в заброньованому готелі до 12.07.2024, після чого 12.07.2024 о 23.50 год. Повернулись до м. Києва. Вказує, що під час поїздки у нього не було мети перетину кордону у будь-який спосіб. Про відсутність умислу незаконного перетину кордону посилається на ту обставину, що готель у м. Ужгород бронювали задовго до поїздки, надаючи при цьому відповідний скріншот бронювання. До пояснень ОСОБА_1 надає також копію студентського квитка.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до таких висновків.

Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , чи винен він у вчиненні такого і чи підлягає він адміністративній відповідальності, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, протоколами про вилученні речей і документів, а також іншими вказаними у ній засобами і документами.

За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано спробу незаконного перетинання державного кордону України, в пішому порядку поза пунктами пропуску через державний кордон з України в Словацьку Республіку у складі групи осіб, в умовах воєнного стану, і такі дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон може означати, що особа перетнула державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Відповідно спроба перетнути кордон поза пунктами пропуску через державний кордон означає певні умисні дії особи, спрямовані на те, щоб перетнути державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Разом з цим, у протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 , не вказано жодної вчиненої ним дії, яка б відповідала об`єктивній стороні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.204-1 КУпАП.

Наведення в описовій частині протоколу відомостей про виявлення та затримання ОСОБА_1 за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку поза межами пунктів пропуску в складі групи осіб, без зазначення, в чому саме виразились дії ОСОБА_1 щодо вчинення такої спроби групою осіб, є неконкретним формулюванням обвинувачення.

Крім цього, з наданих ОСОБА_1 пояснень, що надійшли на адресу суду вбачається, що останній не мав наміру в незаконний спосіб перетинати державний кордон. Він пояснює, що на територію Закарпатської області він разом з друзями приїхали з метою відпочинку. Надає при цьому підтвердження бронювання апартаментів в м. Ужгород з 09.07.2024 по 10.07.2024. Пояснює, що гугл картами був прокладений маршрут Львів-Ужгород через трасу Н13, яка проходить через прикордонні зони, про що їм на той час було не відомо. Вказує, що він є студентом Національного медичного університету імені О.О.Богомольця та жодного умислу перетинати державний кордон не мав, оскільки перетин державного кордону означало б по суті втрату 5 років навчання, неможливість закінчити університет та отримати вищу медичну освіту (в підтвердження надає студентський квиток).

З метою доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, посадовою особою до протоколу про адміністративне правопорушення долучено протокол про адміністративне затримання від 9 липня 2024 року; протокол про адміністративне затримання громадянина ОСОБА_1 від 9 липня 2024 року; протокол про адміністративне затримання громадянина ОСОБА_3 від 9 липня 2024 року; протокол про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_3 , протокол про адміністративне затримання громадянина ОСОБА_2 від 9 липня 2024 року; протокол про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_2 , копію паспорта громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_1 ; довідку про результати проведення фільтраційно-перевірочних заходів з додатками; письмові пояснення молодшого сержанта ОСОБА_6 , письмові пояснення майора ОСОБА_7 , витяг з книги прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в період із 20.00 08.07.2024 року по 20.00 09.07.2024 року, схему порушення; заяву ОСОБА_1 , в якій він зазначив, що послуг адвоката з центру безоплатної вторинної правової допомоги не потребує.

Оцінивши наведені докази в їх сукупності суддя констатує, що такі не можуть доводити винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, «поза розумним сумнівом» .

Так, матеріали справи не містять належних даних щодо умисних дій ОСОБА_1 , які б свідчили саме про спробу перетину державного кордону поза межами пунктів пропуску в складі групи осіб.

Згідно з матеріалами справи судом встановлено, що ОСОБА_1 був безпосередньо виявлений та затриманий разом з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на околиці населеного пункту Жорнава.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказується, що ОСОБА_1 було виявлено та затримано під час спроби незаконного перетину державного кордону. Разом з цим, матеріали справи не містять жодного доказу того, що даного громадянина було затримано при безпосередній спробі незаконного перетину державного кордону.

Перебування ОСОБА_1 у контрольованому прикордонному районі за умови відсутності об`єктивних доказів, які б свідчили про його намір перетнути державний кордон поза межами пункту пропуску, само по собі не може свідчити про факт спроби незаконного перетину державного кордону України, а отже, бути підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, останнього затримано у світлу пору доби, при ньому не виявлено предметів, що могли б прямо чи опосередковано указувати на його намір незаконно перетнути кордон (паспорт громадянина України для виїзду за кордон, грошові кошти в іноземній валюті, гідрокостюм, обладнання для проходження гірським маршрутом тощо).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 мав при собі документи, що посвідчують його особу, що відповідає вимогам пункту 8 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою КМУ № 1147 від 27.07.1998, відповідно до якого іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу.

Точне місце затримання, зокрема відстань до державного кордону, у протоколі не зазначено, не вказано, чи таке місце знаходиться на дорозі, в лісовому масиві тощо.

Доказів про те, що ОСОБА_1 рухався в напрямку державного кордону, оминаючи населені пункти, що давало б підстави стверджувати, що він мав намір уникнути зустрічі із працівниками прикордонної служби, і таким чином незаконно перетнути кордон, матеріали справи не містять. Працівниками прикордонної служби не долучено до матеріалів справи ні фото-, ні відео-фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів вини ОСОБА_1 .

Тобто доказів, які б беззаперечно вказували на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, що йому інкримінується, матеріали справи не містять.

Також суддя вважає переконливими доводи ОСОБА_1 про те, що на територію Закарпатської області він з друзями приїхав з метою відпочинку, оскільки в підтвердження ним надано бронювання в готелі в місті Ужгород з 09.07.2024 по 10.07.2024, а також про те, що він не мав намір перетинати державний кордон України, оскільки є студентом, а перетнувши в незаконний спосіб державний кордон України, буде позбавлений можливості отримати вищу освіту.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, тягар доказування на предмет доведеності достатності доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення покладено на особу, що складала протокол про адміністративне правопорушення.

Обов`язок органу (особи), який склав протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності в частині названого обвинувачення, суддя приходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, суддя у даній справі дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, з огляду на що провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ротмістренко О.В.