МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУДМІСТА ОДЕСИ
Провадження 3/521/6598/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Маркарова С.В.,

розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

проживаючого: АДРЕСА_1

за статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.06.2024 року, керуючи транспортним засобом марки Renault державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Новаторів, буд. 5 в м. Одесі, будучі причетним до ДТП (адміністративний протокол №813653), місце ДТП залишив.

Відповідно до пункту 2.10 А Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10.2001 року № 1306 у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди.

Залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні є адміністративним правопорушення, передбаченим статтею 122-4 КУпАП

Правопорушник від явки в суд ухилився.

Вина останнього у вчинені адміністративного правопорушення підтверджується :

-протоколами про адміністративні правопорушення №№ 813652, 813653

Докази відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Порушень працівниками поліції Законів України «Про дорожній рух», «Про національну поліцію», КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 6.11.2015 року судом не встановлено.

При вирішенні справи суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема такі рішення як «Надточій проти України», «Гурепка проти України», «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Лавенте проти Латвії», в яких суд дійшов висновку, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер (санкція є достатньо суворою, право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності) та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого (принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву»).

Так, встановлені судом при розгляді справи обставини, вина правопорушника є результатом достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

При накладення адміністративного стягнення суд в порядку статті 33 КУпАП враховує, зокрема, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини.

Керуючись статтями 33, 122-4, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за розгляд адміністративної справи судом в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси.

Суддя Світлана МАРКАРОВА

11.07.24