Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 511/2890/24

Номер провадження: 3/511/1779/24

"29" липня 2024 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Бобровська І. В.,розглянувши матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовий квиток НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , водій 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти, солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2024 року о 15:00 год. ОСОБА_1 перебуваючи на території розташування військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , з можливими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійким запахом алкоголю з ротової порожнини, дезорієнтацією, дратівливістю, поведінкою, що не відповідає обстановці, під час дії правового режиму особливого періоду. Від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Позиція учасників справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Однак матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 , відповідно до якої останній просить розглядати справу без його участі.

Дослідивши фактичні обставини справи, надавши оцінку доказам, суд прийшов до наступних висновків.

З цього приводу суд вважає необхідним зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Диспозиція статті першої КУпАП визначає, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії №48 від 24 липня 2024 року;

-поясненнями ОСОБА_2 від 23 липня 2024 року, який підтвердив скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 ;

-поясненнями ОСОБА_3 від 23 липня 2024 року, який підтвердив скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 ;

При розгляді матеріалів справи, встановлено, що наразі в Україні діє особливий період.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року по справі № 806/1286/17.

Абзацом п`ятим статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року №3543 XII встановлено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державні влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сип цивільного захисту, підприємств, установ I організацій, а також виконання громадянами свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім типової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Окрім того, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан.

На підставі встановлених обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 3 статті 172-20 КУпАП - поява військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані.

При накладенні стягнення, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Положення статті 40-1 КУпАП визначають, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Роз`яснити, що згідно статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

На підставі частини другої статті 308 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 34000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовий квиток НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , водій 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти, солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави.

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача: UА0026001

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: І. В. Бобровська