ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1876/24
Провадження №3/477/1235/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А.А., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

15 липня 2024 року об 11:40 год. військовослужбовець військової служби ОСОБА_1 перебуваючи в тимчасовому місці дислокації військової частини, в умовах особливого періоду, був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння, що виражалось в різкому характерному запаху алкоголю, нерівній ході, заплутаними розмовами. Від запропонованого йому проходження медичного огляду, в зв`язку з підозрою у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, на предмет спростування або підтвердження стану сп`яніння в закладах охорони здоров`я, відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, свою провину визнав у повному обсязі, просив призначити йому покарання у вигляді мінімального штрафу.

Відповідно до статті 268 КУпАП, присутність особи під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачене положеннями частини 3 статті 172-20 КУпАП, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Диспозицією частини 3 ст. 172-20 передбачена відповідальність військовослужбовців за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991р. особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом в.о. Президента України від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» та ст.ст. 4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період.

При цьому, Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року було затверджено «Указ Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», яким в період з 05:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався і триває на теперішній час.

Відповідно до ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженим у судовому засідання протоколом про вчинення адміністративного правопорушення № 8 від 16 липня 2024 року, підписаного свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , особистими поясненнями правопорушника у відповідній графі протоколу, де він зазначив, що свою вину визнає, рапортом від 15.07.2024 року, актом фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду від 15.07.2024 року.

Враховуючи характер та обставини вчинення адміністративного правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутність даних щодо притягнення до адміністративної відповідальності раніше, суд вважає достатнім призначити адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до положень п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

Штраф перераховувати на розрахунковий рахунок:UA0014230, отримувач коштів Миколаїв. ГУК/Миколаївськ.р-н/21081100, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації і доходів бюджету 21081100.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення

Роз`яснити особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений ним не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, постанова підлягає примусовому виконанню та надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, у зв`язку з чим, з порушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя А.А. Саукова