П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, за участі її захисника адвоката Пачути О.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №564912 від 27.02.2024, згідно з яким 27.02.2024 о 21 год. 37 хв. в м. Ужгород, вул. Минайська, 23 водійка ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeot д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду відмовилась о 22:20 у встановленому порядку. Дії кваліфіковані за ч.2 ст. 130 КУпАП за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху. До протоколу додано рапорт ОСОБА_2 , згідно з яким слід правильним вважати кваліфікацію правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №564912 від 27.02.2024 (відмовилась підписати), копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1539140 від 27.02.2024, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №565546 від 27.02.2024 за ч. 5 ст. 122 КУпАП, пояснення ОСОБА_3 про порушення ПДР водієм НОМЕР_1 , виклик поліції, розписку про залишення на зберігання транспортного засобу (відмовилась підписати), інформацію з інформаційно-пошукової системи, довідки т.в.о. ст. інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області ДПП М.Волчкової про отримання посвідчення водія, про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно з постановами Закарпатського апеляційного суду у справах №308/16561/23, №308/16563/23 від 13.10.2023, перебування авто у власності, запис з нагрудної камери поліцейського, рапорт І.Топольницької.

У судові засідання з розгляду даної справи ОСОБА_1 не з`явилась, подала письмове клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне. Доказів надсилання листа начальника УПП в Закарпатській області підполковника поліції В. Наймана від 29.02.2024 матеріали справи не містять. Протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в протоколі вказана фабула правопорушення, за яке передбачається відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а кваліфікація вказана за ч.2 ст.130 КУпАП тобто, в протоколі про адміністративні правопорушення відсутня вказівка про вчинення аналогічного правопорушення особою, яка протягом року піддавалась адміністративному стягненню. Також викладення фактичних обставин у протоколі не відповідає і диспозиції ч.3 ст.130 КУпАП, оскільки не вказано про те, що дії, передбачені частиною першою ст. 130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню. Окрім того, у фабулі не вказано, від якого огляду відмовилася і не зазначено слово «порядку». Вищезазначене суперечить п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015р. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол). З відеозапису вбачається, що протокол складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема о 22:47 працівниця патрульної поліції зачитує протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (двічі вказуючи на ч. 1). В подальшому в протоколі ставить підпис свідок. Однак, у матеріалах справи наявний протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП. При цьому у зазначеній частині статті містяться виправлення. З наведеного вбачається, що окрім того, що до протоколу про адміністративне правопорушення винесено виправлення з ч. 1 на ч. 2, вказані виправлення ще й внесені після його складання, що суперечить п. 9 Інструкції, згідно із яким не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Також всупереч п. 7 Інструкції у протоколі закреслено цифру 30 та допущено виправлення хвилин з 30 на 37. У протоколі зазначено, що керувала транспортним засобом у м. Ужгороді, по вул. Минайській, 23, при тому, що з відеозапису вбачається, що транспортним засобом не керувала, знаходилася на стоянці, по вулиці Минайській, 28. І, хоча автомобілем і не керувала, від проходження огляду не відмовлялася. Так, 27.02.2024 року, приблизно о 22.00 години, перебувала на парковці по вулиці Минайській у місті Ужгород біля закладу громадського харчування (типу «Гірос-будка»), де зробила замовлення та сиділа в автомобілі, чекаючи на вечерю, до автомобіля підійшли працівники патрульної поліції, які вимагали у документи, зокрема свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. Розуміючи, шо вимога працівників поліції є безпідставною, оскільки не виконувала функції водія, а автомобіль не здійснював рух, припускаючи, що ставлення до мене може бути упередженим, намагалася з`ясувати, на підставі чого просять пред`явити документи, та запитувала, яка причина того, що підійшли працівники поліції, намагалася пояснити ситуацію, однак, жодним чином не відмовлялася від проходження огляду. О 22:09 год. поліцейська каже, що на мене буде складено протокол за ст. 130 КУпАП. При тому, що від огляду не відмовлялася. Більше того, з відеозапису вбачається, що у даного екіпажу поліції навіть був відсутній прилад Драгер. З наведеного вбачається, намір скласти протокол за ст. 130 КУпАП за будь-яких обставин. Також з відеозапису вбачається, що о 22:10 год. чітко наголошує на тому, що не відмовляється від проходження огляду, також не відмовлялася від надання пояснень, навіть попросила аркуш паперу для викладення своєї позиції, однак у протоколі вказано, що згідно ст. 63 Конституції України відмовилася. Щодо перекваліфікації частини статті 130 КУпАП з 2 на 3 листом начальника УПП в Закарпатській області та рапортом інспектора працівника патрульної поліції слід зазначити, що чинне законодавство не передбачає такої процедури та не наділяє зазначених осіб таким правом. Жодного посилання на законодавство у вказаних документах не міститься. Відеозаписи не є безперервний, зокрема з 22:13 год. по 22:19 год. (6 хв.) такий відсутній та з 22:21 год. по 22:47 год. (26 хв.) запис також відсутній, жодного доказу вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Розгляд справи відкладався 12.04.2024, 07.05.2024, 27.05.2024, 30.05.2024, 23.07.2024 з метою належного повідомлення особи про розгляд справи судом, у зв`язку з ознайомленням з матеріалами справи, забезпечення права на захист, перебуванням судді у відпустці.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Пачута О.М. підтримала подані заперечення, зважаючи на подані суду докази, додала також постанову Ужгородського міськрайонного суду від 22.04.2024 у справі №308/4691/24 та рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24.05.2024 у справі №308/5048/24, просила закрити провадження у справі.

Заслухавши учасників, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами ч. 3 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктом 2.5 даних Правил передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з ч.ч. 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що ОСОБА_1 здійснювала керування транспортним засобом, що в тому числі підтверджується відеозаписом з відеореєстратора транспортного засобу від 27.02.2024 о 21:46:13, наявними письмовими показами свідка ОСОБА_3 , іншими доказами, за результати виявлення ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 від проходження огляду відмовилася як на місці зупинки за сукупністю поданих доказів, не проходячи огляд у зв`язку з непогодженням з діями працівників поліції, вважаючи, що не керувала транспортним засобом, так і у закладі охорони здоров`я, що зафіксовано на записі з нагрудної камери поліцейського. Отже, заперечення щодо факту некерування транспортним засобом, відсутності відмови, закриття провадження про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП постановою Ужгородського міськрайонного суду від 22.04.2024 у справі №308/4691/24 та скасування рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 24.05.2024 у справі №308/5048/24 постанови відносної ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, спростовуються поданими суду доказами. Відмовилась від надання пояснень згідно зі ст. 63 Конституції України (запис о 22:12). Щодо відсутності відеозапису у період часу з 22:13 по 22:19, то таке спростовується поданим суду відеозаписом з нагрудної камери поліцейського із записами з 22:01 по 22:16 та з 22:16 по 22:21, які є продовжуваними, а отже і безперервними, зважаючи на послідовність записаних подій. Щодо запису з 22:21 по 22:47, то такий є безперервним по 22:27 та містить події, пов`язані з процедурою розгляду адміністративного правопорушення, повідомлення про складання адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП, відсутність запису процесу складання протоколу не свідчить про відсутність у матеріалах справи вини ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, а відмова від проходження такого незалежно від підстав становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Згідно з постановами Закарпатського апеляційного суду у справах №308/16561/23 та №308/16563/23 від 12.10.2023 постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.02.2023 у даних справах про визнання винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишено без змін.

Повторним, згідно з тлумаченням ст. 35 КУпАП, протягом року вважається вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Згідно з диспозицією ч.3 ст. 130 КУпАП підставою для притягнення до відповідальності, окрім керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп яніння, зокрема, є те, що особа двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані, зокрема, алкогольного сп яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №564912 містить виправлення (в тому числі згідно з копією такого) з ч. 1 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП, про яке не повідомлено ОСОБА_1 жодним чином, а згідно з поданим рапортом ОСОБА_2 просить протокол, у якому допущено перекреслення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, вважати кваліфікованим за ч. 3 ст. 130 КУпАП. Поряд з цим, досліджені у судовому засіданні подані відеозаписи свідчать про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а формулювання адміністративного правопорушення у протоколі серії ААД №564912 відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, рапортом працівника поліції змінено кваліфікацію адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 заперечує наявність повідомлення про таку.

Оскільки справи про адміністративні правопорушення по суті за наслідками прирівнюються до кримінальних правопорушень, то враховуючи аналогію, суд вважає, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч.3 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП. Досліджені та перевірені доказами обставини свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю доказів двічі протягом року піддавання адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП у встановленому законом порядку не погіршує, а навпаки покращує правове становище особи. Виходячи з наведеного, будь-які підстави вважати, що перекваліфікація дій ОСОБА_1 на більш м`яке правопорушення є виходом за межі протоколу відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що гр. ОСОБА_1 порушила пункт п. 2.5 ПДР, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вважає, що на неї слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.33,40-1,130, 280,283-284,289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ч.3 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять грн. 60 коп.) грн.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що відповідно до положень ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, в порядку, встановленому законом, у порядку якого з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, а також витрати на облік правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда