П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м. Київ

Справа № 753/13945/23

Провадження: № 33/824/702/2024

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Стадного Дениса Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 ,

на постанову Дарницького районного суду м.Києва від 25 жовтня 2023 року, винесену під головуванням судді Дутчака І.М.,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, на користь держави з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,8 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Стадний Д.С. в інтересах ОСОБА_1 04 листопада 2023 року подав апеляційну скаргу шляхом направлення на поштову адресу суду. Посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив скасувати постанову Дарницького районного суду від 25 жовтня 2023 року та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не надав оцінку відеозапису, долученому до матеріалів справи, попри подане представником клопотання про огляд. При цьому, на відеозаписі не було зафіксовано навіть транспортний засіб, яким нібито керував ОСОБА_1 . Зазначив, що суд також не встановив обставин порушення водієм ОСОБА_1 ПДР для зупинки транспортного засобу. При цьому, вказав, що порушив комендантську годину, у зв`язку із чим не сперечався із працівниками поліції. Зауважив, що в протоколі не вірно було визначено місце зупинки транспортного засобу та складення протоколу.

З огляду на визначені обставини вважав недоведеною поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення адвоката Стадного Д.С. в інтересах ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеозаписи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, суд посилався на дані, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, результат тесту на газоаналізаторі «Драгер», акт огляду на стан сп'яніння, направлення на огляд, відеозапис з нагрудних камер працівників поліції.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Підстави та процедура проведення огляду на стан сп`яніння чітко регламентована ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за текстом Інструкція).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 30 липня 2023 року об 01 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Сортувальна керував транспортним засобом Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Вищезазначені обставини підтверджуються : актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, результатом тесту на газоаналізаторі «Драгер», тест №4694, результат якого становить 1,55 проміле, даними акту огляду на стан сп'яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, суть інкримінованого правопорушення відповідає диспозиції ст.130 КУпАП.

З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 визнав, що працівниками поліції було зупинено його транспортний засіб, а також пояснив, що їхав в гараж для того, щоб забрати пасажира. Вказані обставини спростовують посилання скаржника на те, що він не керував транспортним засобом.

Згідно відеозапису ОСОБА_1 погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, та результат тесту 1,55 проміле не заперечував.

Окрім того, ОСОБА_1 в ході розмови підтвердив, що він вживав алкогольні напої.

Отже, встановлені обставини підтверджують наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доводи апеляційної скарги не спростовують вказаного.

Скаржник не спростовує результати огляду, при цьому посилання на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються його поясненням та дослідженим відеозаписом, а тому розцінюються судом як дії, що направлені на уникнення відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи про невідповідність визначеної в протоколі адреси та місця зупинки транспортного засобу не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними доказами.

Слід відмітити й те, що на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 жодних заперечень щодо перебування за кермом, незаконності його зупинки працівниками поліції, та/або будь-яких інших неправомірних дій щодо нього з боку працівників поліції він не висловлював.

Більш того, щодо законності чи незаконності зупинки працівниками поліції транспортного засобу ОСОБА_1 , варто вказати, що це не є предметом розгляду даної справи, оскільки віднесено до виключної компетенції судів адміністративної юрисдикції. При цьому, ОСОБА_1 визнає, що порушив комендантську годину, що також підтверджується відеозаписом.

Також не приймаються до уваги апеляційного суду посилання скаржника на те, що ОСОБА_1 не був відсторонений працівниками поліції від керування автомобілем, оскільки зазначена обставина не свідчить про його невинуватість, а тому не може бути підставою для звільнення від відповідальності. В той же час, необхідно зазначити, що згідно відеозапису автомобіль правопорушника був залишений за місцем зупинки, оскільки перебував на території паркувального майданчика.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, якими в повній мірі підтверджується винаОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно розглянув справу та дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інших доводів на спростування правильних висновків суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Слід зазначити, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року).

Суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно розглянув справу, а тому дійшов правильного висновку про визнання винуватим та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак підстави для скасування постанови Дарницького районного суду м.Києва від 25жовтня 2023 року відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Стадного Дениса Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м.Києва від 25жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Невідома