справа № 208/7526/24
№ провадження 3/208/2422/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 серпня 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце реєстрації (проживання): АДРЕСА_1 , особу встановлено за паспортом НОМЕР_1 від 02.11.1999 року,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 216423 від 22.07.2024 року, -

встановив:

01.08.2024 року в провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшов адміністративний матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173 КУпАП.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 216423 від 12.07.2024 року, складеного інспектором СПДН ВП Кам`янського РУП майор поліції Саранча В.Ю., зазначено, що 12.07.2024 року о 15.00 годині в квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_1 висловлювався на адресу своєї співмешканки грубої нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди її психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); дата, час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, ст. 173 КУпАП не містить в собі 2-ої частини, проте за змістом протоколу кваліфікація дії особи визначена як ч. 2 ст. 173 КУпАП.

Зі змісту опису складу адміністративного правопорушення, інспектором зазначається склад який може бути кваліфікований за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Так, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за:

«…Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті,..».

А ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

А тому для кваліфікації дій особи за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, обов`язковим є кваліфікація її дій із зазначеннями обов`язковими кваліфікаційними ознаками визначеними як ч. 1 так і ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з розкриття складу адміністративного правопорушення, як то місце, дату, час, які дії вчинені особою правопорушником з зазначенням даних такої особи, відносно якої особи, з зазначенням даних потерпілої особи, які саме дії з розкриттям змісту події, та їх наслідків. І при врахуванні ч. 2 ст. 173-2 КУпАП зазначення що такі дії «…вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за…», з посиланням на Постанову за якою особу визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Проте, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 216423 від 22.07.2024 року, протокол, у графі суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, - не містить даних:

-даних особи відносно якої вчинено дії які підпадають під кваліфікацію домашнє насилля;

-не містить даний розкриття таких дій, що саме вчинила винна особа;

-який нормативний акт передбачає адміністративну відповідальність за скоєне;

-а також не зазначено обов`язкову кваліфікаційну ознаку, як «…вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за…», із зазначенням такого акту.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 216423 від 12.07.2024 року, складений інспектором СПДН ВП Кам`янського РУП майор поліції Саранча В.Ю., є таким що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а встановлені недоліки допущені при оформлені такого матеріалу виключають можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути дану справу, та прийняти по справі законне й обґрунтоване судове рішення.

Згідно з абзацом 5 ст. 26 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 визнано правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному органу для належного оформлення.

Велика Палата Верховного Суду у своїй правовій позиції сформульованій у постанові від 11.02.2021 у справі №11-1219сап19 зазначила, що норми КУпАП, які встановлюють процедуру адміністративного розслідування і стадію розгляду справи уповноваженим органом (судом), не містять законодавчих положень, які б за окресленої правової ситуації передбачали можливість повертати справу про адміністративне правопорушення для дооформлення протоколу й належного виконання вимог статті 256 КУпАП у частині забезпечення присутності порушника в суді. Водночас немає й процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього. Принаймні чітких й однозначних положень, які б дозволяли чи забороняли повертати протоколи для забезпечення присутності порушника під час розгляду справи, процесуальне адміністративно-деліктне законодавство не містить.

Сформовані на підставі аналізу сталої судової практики рекомендації відповідної вищої судової інституції в окресленому сегменті адміністративно-деліктних правовідносин орієнтував суддів на можливість повернення протоколу уповноваженому органу, який його склав, для дооформлення шляхом винесення відповідних постанов.

Згідно абзацу 5 ст. 26 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року визнано правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог статті 256 КУпАП, відповідному органу для належного оформлення.

Відповідно до абзацу другого пункту 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративне правопорушення» норми Кодексу України про адміністративні правопорушення не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу, вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

За приписами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, недотрималася вимог закону, що позбавляє суддю всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності із законом, приходжу до висновку, що даний протокол не може бути розглянутий в суді по суті, а тому разом з доданими до нього матеріалами підлягає поверненню до належного (додаткового) оформлення.

Доопрацьовану справу про адміністративне правопорушення необхідно надіслати до суду з урахуванням вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, за змістом якої, у справах про адміністративні правопорушення, що підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.256, 268, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Протокол про адміністративне правопорушення ВАД № 216423 від 22.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце реєстрації (проживання): АДРЕСА_1 , особу встановлено за паспортом НОМЕР_1 від 02.11.1999 року, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173 КУпАП, - повернути до Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Івченко Т. П.