ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/5757/24

Провадження № 3/947/1538/24

05.08.2024 року Суддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ААД № 733155 від29.01.2024 року, 29.01.2024 року о 09:56 годин по провул. Ванний, 10 в м. Одесі, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Hyundai Sonata державний номер НОМЕР_1 порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зиниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`яКНП «ООМЦПЗ» ООР водій відмовився.

Працівниками патрульної поліції було кваліфіковано дії ОСОБА_1 як порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ст. 268 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в зв`язку з чим був здійснений неодноразовий виклик ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду адміністративної справи на 11.03.2024 року на 09 годину 00 хвилин, на 28.03.2024 року на 09 годину 00 хвилин, на 17.04.2024 року на 09 годину 00 хвилин, на 20.05.2024 року на 09 годину 00 хвилин, на 17.06.2024 року на 09 годину 00 хвилин, на 02.07.2024 року на 09 годину 00 хвилин, на 16.07.2024 року на 09 годину 00 хвилин, на 05.08.2024 року на 09 годину 00 хвилин в будівлі Київського районного суду м. Одеси, що підтверджується довідкою про доставку SMS повідомлень 12:03:2024 року о 9:16:19 годині, 01.04.2024 року о10:58:45 годині, 01.04.2024 року о 10:58:45 годині, 17.04.2024 року о 9:32:58 годині, 23.05.2024 року о 15:01:42 годині, 23.05.2024 року о 15:01:42 годині, 19.06.2024 року о10:03:01 годині, 02.07.2024 року о17:30:55 годині, 19.07.2024 року о 14:22:18 годині,.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився 11.03.2024 року, був ознайомлений з правами та обов`язками у відповідності ст. 268 КпАП України, заявив клопотання про відкладення слухання справи, більше ОСОБА_1 жодного разу не з`явився.

В судові засідання також викликався представник ОСОБА_1 адвокат Ткачук А.Ю. , який жодного разу до суду не з`явився.

Крім того, відповідно до витягу з інтернет-порталу «Судова влада» вбачається, що судом розміщено інформацію про призначення справи до розгляду.

ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто, або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Останній не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, чим ОСОБА_1 скористався.

11.04.2024 року адвокатом Ткачуком В.О. було надано письмове клопотання про повернення адміністративної справи відносно ОСОБА_1 на допрацювання, але клопотання про розгляд вказаного клопотання за відсутністю ОСОБА_1 та його представника до суду не надходило. 16.05.2024 року та 01.07.2024 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Ткачука А.Ю. були отримані письмові клопотання про відкладення розгляду справи.

Клопотань та заяв про відкладення розгляду 19.07.2024 року та 05.08.2024 року від ОСОБА_1 та його представника адвоката Ткачука В.О. не надходило.

Разом з тим, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою, а клопотання про слухання справи з його особистою участю ОСОБА_1 суду не надавав.

Суд розцінює дії ОСОБА_1 та його представника як зловживання своїми правами та умисне затягування розгляду справи.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи зазначене та з метою запобігання затягування строків розгляду справи, відсутність імперативної заборони розгляду справ про адміністративне правопорушення передбачене ст.130 КУпАП (ст.268 КУпАП) та враховуючи завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає можливим здійснити розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника.

Відповідно до ч. 1ст. 268 КУпАПсправа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Законодавством (КУпАП) встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції.

Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 р. зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 .

Крім того, відсутність правопорушника під час розгляду адміністративних матеріалів за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення, оскільки це буде означати безкарність такої поведінки.

Крім того, останнім за весь період перебування справи на розгляді суду не вживались заходи до явки для участі в судовому засіданні. Тому, факт недобросовісної процесуальної поведінки ОСОБА_1 , не може бути підставою для уникнення ним відповідальності за допущене адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27 рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція № 1452/735.

Так, відповідно до п. 2 Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп?яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп?яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп?яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу самостійно приходять до висновку про наявність у водія відповідних ознак сп?яніння.

В свою чергу, на виконання вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до розділу 2 зазначеної Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД 733155 від 29.01.2024 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та інші матеріали справи.

В судовому засіданні був переглянутий відео запис з місця виявлення адміністративного правопорушення, який був залучений працівниками поліції до матеріалів справи, з якого вбачається, що автомобіль Hyundai Sonata державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Працівник поліції запитує чи у ОСОБА_1 все добре. Під час спілкування та перевірки документів працвник поліції на 0:01:05 хвилині запитує чи не вживає ОСОБА_1 наркотичні засоби або якись ліки. ОСОБА_1 відповідає, що приймає вітаміни, лікує особисте. На 0:01:51 хвилині ОСОБА_1 пояснює, що лікується на Воробйова 5 або 3, особисте лікує, його заразив статевий портнер. Працівник поліції перевіряє ознаки. На 0:04:50 хвилині запитує, чи є якись заборонени предмети чи препарати. На 0:06:28 хвилині працівник поліції повідомляє, що є підозра, що ОСОБА_1 вживає лікарськи препарати, які заборонени, чи готов він проїхати до медичного закладу на медичний огляд. На 0:06:31 хвилині ОСОБА_1 відповідає, ні, нічого не буду проходити, я працюю. На 0:06:53 хвилині працівник поліції знову пропонує ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу на переврку стану наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів. ОСОБА_1 відмовляється, працівник поліції роз`яснює наслідки відмови від проходження медичного огляду, знову пропонує проїхати, ОСОБА_1 відповідає, що він все розуміє, але не буде витрачати на це час. ОСОБА_1 роз`яснюються його права, ст.. 63 Конституції України. На 0:14:08 хвилині працівник поліції знову запитує чи згоден ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, бо буде складено протокол за відмову, ОСОБА_1 відповідає, щоб складали протокол. Починається процедура складання протоколу. Від керування транспортним засобом водій був відсторонений.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки він керувала транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, та іншими матеріалами справи.

Судом встановлено, що поліцейським було неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній від проходження огляду відмовилася.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Отже, відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимогу п. 2.5 ПДР.

Таким чином, суддя оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно довідки інформаційного порталу Національної поліції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року за ч.1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався, посвідчення водія НОМЕР_2 отримував - 05.12.2007 року.

Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля. Беручи до уваги небезпеку, якою є участь у дорожньому русі осіб, що перебувають у стані сп`яніння, законодавець у нормах багатьох правових актів встановив заборону на допуск зазначених осіб до керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене, а також той факт, що водій керував автомобілем Hyundai Sonata державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння та від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовилася, суд вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 268, 279, 280, 283, 284,317-1, ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягненняу вигляді штрафу на користь держави (р/р-UA0015001 ЄДРПОУ (код отримувача) 37607526, МФО 899998, Код класифікації доходів бюджету 21081300, Отримувач: ГУК Одеської області) у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів - ГУК в Одеській області /Київський район/ 22030101, код отримувача (код за ЄРПОУ) - 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0015756, код класифікації доходів бюджету - 22030101).

Вважати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавленим права керування всіма видами транспортних засобів з моменту вилучення посвідчення водія НОМЕР_2 від05.12.2007 року , а саме з 29 січня 2024 року.

Згідно ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 цього Кодексу, у відповідності до вимог ч.2 ст.308 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Войтов Г. В.