КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Ковальським Геннадієм Віталійовичем на постанову Подільського районного суду міста Києва від 27 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 27.05.2023 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 724 968,11 грн. (сімсот двадцять чотири тисячі дев`ятсот шістдесят вісім гривень 11 коп.), що становить 100 відсотків вартості товару.

Не погоджуючись з постановою, ОСОБА_1 , через свого адвокатам подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість постанови суду першої інстанції просить її скасувати та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що протокол про порушення митних правил та надані Енергетичною митницею докази, не підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, адже ОСОБА_1 не подавала митному органу документи для здійснення митного оформлення товарів та не здійснювала будь-яких інших дій, які можуть складати об`єктивну сторону правопорушення.

Зазначає, що згідно з відомостями, зазначеними у відповідній митній декларації, що міститься в матеріалах справи, декларування і подання митному органу документів здійснювала особа, уповноважена на декларування - працівник ТОВ «ЗНГК» громадянин України ОСОБА_2 . ОСОБА_2 є працівником ТО «Західна нафтогазова компанія», працює на посаді митного брокера згідно Наказу №403/3 від 01.12.2015 р. і є особою, уповноваженою на декларування.

Таким чином, керівник підприємства-декларанта підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані. Директор ТОВ «ЗНГК», перебуваючи на території України та будучи керівником підприємства - кінцевого отримувача товару, не могла вчиняти будь-яких дій щодо отримання будь-яких документів, у т.ч. що містять неправдиві відомості щодо найменування (марки) товару.

Щодо висновків суду першої інстанції скаржник зазначає таке.

Копії саме запиту Департаменту міжнародної взаємодії ДМС України №26/26-04/11/1093 від 10.05.2023 направленого до митних органів Латвійської Республіки, Енергетичною митницею не надано, а відповідь Митної служби Латвійської Республіки не містить інформації, яка б могла поставити під сумнів правдивість відомостей наданих службовими особами ТОВ «ЗНГК» для митного оформлення «Бензин Преміум Євро 95» в Енергетичній митниці згідно з митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ №22UA33U0 від 19.12.2022.

Щодо підтриманого судом першої інстанції доводу службових осіб Енергетичної митниці про те, «... що до України на адресу ТОВ «Західна нафтогазова компанія» надійшов товар - бензин саме марки палива 92 замість Бензин преміум Євро 95, з огляду, також, на те, що за результатами лабораторних досліджень, які проводились Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (СЛЕД Держмитслужби), щодо проб товару, відібраних з інших партій товару, що ввозилися іншими суб`єктами господарювання за цим же Сертифікатом якості виробника - октанове число становило - 92,4-92,5, що відповідає марки бензину 92», зазначає, що такий порядок та спосіб дій Митного органу, як поширення дії Висновку за результатами дослідження проби товару з визначеної партії товару на інші партії товару, на які надано цей же Сертифікат якості - не передбачений законом. Висновок за результатами дослідження проби товару стосується конкретної партії товару, з якої було відібрані проби на дослідження, і поширення дії Висновку на інші партії товару, з яких проби не відбирались - є припущенням.

Щодо відсутності об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, скаржник зазначає, що об`єктивною стороною даного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна, поведінка (вчинок) особи.

Звертає увагу, що при заповненні митної декларації, особа, уповноважена на TOB «3НГК» гр. України ОСОБА_2 , використовував відомості товаросупровідних та комерційних документів, тобто діяв у межах та у спосіб, визначений «Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 651. Одночасно, чинним митним законодавством України не встановлено обов`язку здійснювати перевірку достовірності відомостей, зазначених у товаросупровідних документах, зокрема і сертифіката якості, який не викликав сумнівів, оскільки мав відповідні показники властивостей щодо класифікації товару.

Вказує, що митні органи для того, щоб стверджувати про наявність неправдивих відомостей щодо найменування товару, повинні були б встановити, який дійсно товар було переміщено через митний кордон України. Для цього потрібно було б взяти (відібрати) проби товару та відібрані проби товару направити на дослідження до спеціалізованої лабораторії. Але проби товару з даної партії товару не відбирались. Вищевикладене свідчить, що митним органом не доведено обставин вчинення ОСОБА_1 , як директором ТОВ «ЗНГК», дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування (марки) товару та відомостей необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД.

Щодо Рахунку від 15.12.2022 № ВР625/2022 зазначає, що він отриманий водієм автотранспортного засобу при навантаженні на складі PARSTerminals і був доставлений в Україну разом з вантажем, що підтверджується штампом прикордонної митниці - Волинської митниці на Рахунку. Надання митним органам України разом митними деклараціями рахунків (інвойсів), складених не стороною контракту українського імпортера (так звані - проміжні рахунки з оформленні. ланцюга постачання) не є обов`язковим, але є усталеною практикою при митному Щодо розбіжностей в найменуванні товару в примірниках Рахунків, що були надані до митних органів Латвійської республіки та до Енергетичної митниці, вбачається, що BALTICPETROLEUMLTD були складені 2 (Два) варіанти рахунків, зі скороченим найменуванням товару - Gasoline, що був наданий митним органам Латвійської республіки та розширеним найменуванням товару - GasolinePremiumEuro 95 - для передання копії через перевізника вантажоотримувачу - ТОВ «ЗНГК». Принаймні, в матеріалах справи відсутні докази підробки Рахунку BALTICPETROLEUMLTD.

ТОВ «ЗНГК» як Декларант, так і ОСОБА_1 , як особа, що притягається до відповідальності, не були суб?єктами митних формальностей із оформлення товару у митних органах Латвійської республіки, а тому не мають та не можуть мати інформації щодо документів, наявних у вказаних митних органів щодо партії товару.

Крім того, у ТОВ «ЗНГК» щодо даної партії товару в наявності Рахунок (Інвойс) Продавця (сторони Контракту з ТОВ «ЗНГК») - PROLUX ENTERPRISES (Республіка Кіпр), що додавався до митного оформлення і копія якого міститься в матеріалах справи, в якому зазначено найменування товару - Gasoline Premium Euro 95 (Інвойс № 122-36-F від 16.12.2022).

Враховуючи наявність Рахунку (Інвойсу) Продавця - PROLUX ENTERPRISES та той факт, що Сертифікат якості та Рахунок Вантажовідправника BALTICPETROLEUM LTD отримані водіями автотранспортних засобів у місці навантаження PARS Terminals, у директора ТОВ «ЗНГК» ОСОБА_1 та у особи, уповноваженої на декларування від імені ТОВ «ЗНГК», в будь-якому випадку, відсутні сумніви щодо правдивості інформації, що зазначена у Рахунку від 15.12.2022 № ВР625/2022 та у Сертифікаті якості від 03.12.2022 N? 005.

Підкреслює, що у декларанта - суб?єкта зовнішньоекономічної діяльності відсутній обов?язок та можливості перевірки справжності документів, отриманих від нерезидентів України, та зазначених в них відомостей.

Водночас, у Енергетичної митниці, як повноважного державного органу щодо здійснення митного контролю наявні усі необхідні повноваження щодо здійснення заходів митного контролю у випадку виникнення сумнівів у відповідності товару, що декларується, поданим для митного контролю документам. Однак, Енергетичною митницею при митному оформленні даної партії товару проби товару не відбирались, рішення про визначення коду УКТ ЗЕД товару та картка про відмову в митному оформленні не приймалися, і відповідно, в матеріалах справи відсутні докази, що дана партія товару за фізико-хімічними показниками не відповідає вимогам, що ставляться до Бензину Преміум Євро 95 (Бензин автомобільний А-95-Євро5-ЕО), і відповідно, відсутні докази, що відомості зазначені в Сертифікаті якості та Рахунку Вантажовідправника неправдиві. При цьому Енергетичною митницею не надано жодних доказів, що партія товару подана до митного оформлення, мала бути задекларована за іншим кодом УКТ ЗЕД та потребувалася сплата митних платежів у іншому розмірі, ніж було сплачено декларантом.

Зазначає, що дії в яких обвинувачується громадянка ОСОБА_1 не призвели до зменшення розміру митних платежів.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - Ковальський Г.В. підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представники Енергетичної митниці Держмитслужби - Герега К.М., заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просила її відхилити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд першої інстанції виходив з того, що останньою було здійснено переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, отриманих незаконним шляхом.

З такими висновками районного суду апеляційний суд не погодився з огляду на наступне.

Зі змісту протоколу про порушення митних правил №0201/90300/23 від08.09.2023вбачається, що 19.12.2022 через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці з Латвійської Республіки транспортним засобом р.н. НОМЕР_1 /НОМЕР_2, підприємство перевізник ТОВ «АС-Транс» (), на митну територію України на адресу ТОВ «Західна Нафтогазова Компанія» (станом на дату складення протоколу - м. Київ, вул. В. Липківського, буд. 37-в, прим. 1013, ) ввезено товар «бензин» у кількості 24 325 кг, 32,721 тис. л при 15о С, вартістю 19 824,88 дол. США.

Переміщення товару через митний кордон України було здійснено на підставі наступних документів: - митна декларація типу «ІМ ЕЕ» від 18.12.2022 № 22UA45U2; - товаротранспортна накладна CMR від 15.12.2022 № LV-ZNHK-151222/08;- рахунок (commercial invoice) від 15.12.2022 № BP 625/2022, із зазначеною назвою товару як «бензин преміум Євро 95»;- сертифікат якості від 03.12.2022 № 005; - зовнішньоекономічний контракт від 21.06.2022 № PPZ-2106.

Згідно з відомостями зазначеними в наданих до митних органів України під час переміщення через митний кордон документах, на митну територію України ввезено товар «бензин преміум Євро 95».

З метою підтвердження назви товару до митних органів надано (commercial invoice) від 15.12.2022 № BP 625/2022, із зазначеною назвою товару як «бензин преміум Євро 95».

Відповідно до умов зазначеного зовнішньоекономічного контракту, продавцем товару виступає кіпрське підприємство «Prolux Enterprises» LTD (Inomenon Ethnon 48, Guricon House, CY-6042 Larnaca, Cyprus), відправку товару здійснено кіпрським підприємством «Balticpetroleum» LTD (Kimonos, 40, 3095, Limassol, Cyprus) з території вільної зони Ризького порту підприємства «Pars Terminals» SIA (Tvaika str. 7A, Riga, Latvia), одержувачем та покупцем є ТОВ «Західна Нафтогазова Компанія».Зазначений товар 20.12.2022 декларантом ТОВ «Західна Нафтогазова Компанія» гр. ОСОБА_2 був заявлений до митного оформлення та випущений у вільний обіг у відділі митного оформлення «Львів» митного поста «Західний» Енергетичної митниці за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» № 22UA33U0.

Відповідно до вимог ст. 198 Митного кодексу України митному органу в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації.

Відповідно до вимог ст. 335 Митного кодексу України, під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі документи та відомості зокрема, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних заходів, а також про найменування товару, комерційний або інший документ, який визначає вартість товару. Незалежно від виду транспорту, яким здійснюється переміщення товарів, під час прибуття товарів у пункт пропуску через державний кордон України надаються документи (відомості) або їх реквізити, у тому числі засобами інформаційних технологій (або у вигляді електронного документа), необхідні для поміщення товарів у митний режим.

З метою здійснення перевірки законності ввезення на митну територію України даного товару Енергетичною митницею був направлений проєкт запиту до митних органів Латвійської Республіки (лист Енергетичної митниці від 01.03.2023 № 7.6-3/7.6-20.3/26/4/694).

Відповідно до інформації та копій документів, наданих митними органами Латвійської Республіки (лист Держмитслужби від 27.07.2023 № 26/26-04/7.6/1861) відправником товару є кіпрське підприємство «Balticpetroleum» LTD, одержувачем та покупцем товару в Україні є ТОВ «Західна Нафтогазова Компанія».

Також митними органами Латвійської Республіки надані копії документів, які були оформленні при здійсненні транзитного переміщення товару з території Латвійської Республіки в Україну, а саме митна декларація від 15.12.2022 № 22LV7920 та рахунок (commercial invoice) від 15.12.2022 № BP 625/2022, відповідно до яких з Латвійської Республіки в Україну переміщено товар «бензин» та в назві (описі) якого відсутня інформація про марку бензину, що не відповідає відомостям комерційних документів, на підставі яких здійснено переміщення товару через митний кордон України.

Тобто директором ТОВ «Західна Нафтогазова Компанія» гр. ОСОБА_1 до митних орган України був наданий рахунок, який відрізняється від рахунку надісланого митними органами Латвійської Республіки в частині назви марки товару.

Таким чином, директором ТОВ «Західна Нафтогазова Компанія» вчинено дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «бензин» у кількості 24 325 кг, 32,721 тис. л при 15о С, вартістю 19 824,88 дол. США або 724 968,11 грн. (станом на 19.12.2022 курс становив 1 дол. США = 36,5686 грн.) з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо марки товару, а саме рахунку (commercial invoice) від 15.12.2022 № BP 625/2022 (із зазначеною назвою товару «бензин преміум Євро 95»), чим вчинила порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 483 МК України.

Згідно з даних картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами, директором ТОВ «Західна Нафтогазова Компанія» є ОСОБА_1 .

Згідно з інформацією, розміщеною в АСМО «Інспектор» ПІК «Провадження в справах про ПМП» Держмитслужби встановлено, що ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. ст. 482, 483 Митного кодексу України, не притягувалася.

Таким чином, органом склавшим протокол зроблений висновок, що в діях директора ТОВ «Західна Нафтогазова Компанія» ОСОБА_1 , наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, а саме переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо марки товару. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушенням.

За змістом ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За пунктом 43 частини 1 ст. 4 МК України, посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч.ч. 4 і 5 ст. 266 МК України, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

За змістом ст. 483 МК України об`єктивна сторона складу даного правопорушення характеризується діями, що направлені на переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

При цьому, відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст. 483 МК України, може бути вчинене лише умисно.

Згідно положень статті 489 ЦПК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді адміністративної справи органом (посадовою особою) повинно бути вжито всіх необхідних заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів та з`ясовано: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з правилами ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Диспозиція ст. 483 МК України містить вичерпний перелік відомостей, за неправдивість яких передбачена відповідальність.

Як на підставу для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, митний орган посилався на інформацію та копії документів, надані митними органами Латвійської Республіки.

Проте, відповідь митних органів Латвійської Республіки, яка стосується роботи підприємства «Pars Terminals», не доводить вини ОСОБА_1 в поданні митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування (марки) товару та відомостей необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД.

Так, за змістом листа митних органів Латвійської Республіки (лист Держмитслужби від 27.07.2023 № 26/26-04/7.6/1861) вбачається, що з підприємство «Pars Terminals» переміщувало товари без представлення їх в митну службу, а митне управління не володіє даними про ввезення товарів в тих залізничних вагонах, про які їх запитувала українська сторона.При цьому, таке вищевказане повідомлення митного органу Латвійської Республіки не містить посилань чи висновків, з яких можна була б встановити відношення вказаної інформації до товару, який був завезений ТОВ «Західна Нафтогазова компанія».

Крім того, митним органом були отримані документи, які мають певні розходження з тими, що були надані імпортером, при цьому при складенні протоколу митний орган беззаперечно надав перевагу першим документам над другими.

На переконання суду, підстави для такого надання пріоритету одних документів над іншими мали б бути обґрунтовані наявністю об`єктивних доказів і матеріалів справи, які б надали можливість підставно прийняти одні документи та відхилити інші. В той же час даного обов`язку фактично здійснено не було, митний орган, з яким погодився суд першої інстанції, безпідставно та бездоказово вважав одні документи належними, а інші такими, що містять неправдиві відомості. При цьому ні наданий імпортером сертифікат якості, ні інвойс фактично спростовані не були, належних доказів недійсності таких доказів до суду не представлено.

Так, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в одному інвойсі (commercial invoice) від 15.12.2022 № BP 625/2022 зазначено вид товару «Gasoline Premium Euro 95» (Бензин Преміум Євро 95), а в іншому інвойсі (commercial invoice) від 15.12.2022 № BP 625/2022 - лише «Gasoline Premium» (Бензин Преміум).

На думку митного органу відсутність зазначеної марки бензину в одному інвойсі свідчить про відмінність викладених в таких доказах даних, що в свою чергу посвідчує недійсність наданих на митне оформлення документів.

Однак, обов`язок же зазначення саме марки бензину в документах, які видані і використовуються поза межами України на території Євросоюзу, фактично доведено не було.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта щодо того, що митний орган так і не зазначив, які саме суспільно небезпечні наслідки мали місце в результаті дій, вчинення яких інкриміновано ОСОБА_1 . В ході розгляду справи судом не було встановлено ні ухилення від сплати або зменшення митних платежів, ні факту ввезення на територію України товарів, вилучених або обмежених в цивільному обороті, ні факту ввезення товарів з країн, відносно яких встановлені певні обмеження, і т. д.

До протоколу про порушення митних правил митним органом не долучено належних доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі, а отже висновки митного органу ґрунтуються на припущеннях.

Фактично суть інкримінованого митним органом адміністративного правопорушення зводиться до звинувачення у факті ввезення бензину марки А-92 під виглядом бензину марки А-95. В той же час такі звинувачення не ґрунтуються на належних доказах, відтак по суті залишилися недоведеними, що безумовно не відповідає стандарту доведення «поза розумним сумнівом».

Дослідження, який саме вид бензин ввозило ТОВ «Західна Нафтогазова компанія» в конкретній партії товарів, який є предметом розгляду у даній справі, фактично не проводилось. Зразки такого бензину з партії, що є предметом розгляду в даній справі не відбиралися. При цьому посилання митного органу на положення ст. 320 МК України, відповідно до якого митним органам встановлена можливість вибіркового митного контролю, не можуть бути прийняті в даному випадку судом, оскільки предметом розгляду в даній справі не є належність чи неналежність здійснення робочих функцій митним органом, а конкретне пред`явлене ОСОБА_1 звинувачення у ввезенні одного виду бензину під виглядом іншого.

За таких умов, митний орган, у випадку складання протоколу про порушення митних правил та звинувачення особи в порушенні митних правил, мав би довести факт вчинення такою особою інкримінованих їй дій. Для цього, дослідження питання, який саме вид бензину фактично було ввезено ТОВ «Західна Нафтогазова компанія» саме в даній конкретній партії, мав бути обов`язковим. В той же час такі докази в матеріалах справи відсутні.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що наказом директора ТОВ «Західна Нафтогазова Компанія» № 403/3 від 01.12.2015, ОСОБА_2 з 01.12.2015 було переведено на посаду митного брокера, з цим наказом ОСОБА_2 був ознайомлений під особистий підпис 01.12.2015, і саме ОСОБА_2 виступав декларантом як уповноважена посадова особа ТОВ «Західна Нафтогазова Компанія» подавши Енергетичній митниці митну декларацією типу ІМ 40 ДЕ від 11.12.2022 № 22UA32U4.

Об`єктивних доказів, що митна декларація подавалась директором ТОВ «Західна Нафтогазова Компанія» - ОСОБА_1 до суду у цій справі не надано і судом не встановлено.

Таким чином, митний орган передчасно та безпідставно прийшов до висновку про порушення митних правил ОСОБА_1 , не надавши беззаперечних доказів вчинення останньою дій, що мають ознаки ч. 1 ст. 483 МК України.

Достовірних даних про наявність суб`єктивної сторони в діях ОСОБА_1 , як складової адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять, а так само не надано доказів тому, що ОСОБА_2 або водій, який здійснював фактичне переміщення товару через Державний кордон були, як мінімум обізнані про наявність документів щодо визначеної марки бензину, про який зазначається у відповіді митних органів Литовської Республіки на запит ДМС України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Верховний Суд України у п. 39 своєї постанови від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Всупереч вимогам ст. 486 Митного кодексу України, провадження у справі про порушення митних правил здійснено неповно та без об`єктивного з`ясування всіх обставин. Уповноваженою особою митного органу не встановлено достовірних беззаперечних фактичних даних в підтвердження ознак як об`єктивного, так і суб`єктивного складу адміністративного правопорушення: вчинення ОСОБА_1 умисних дій, спрямованих на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, тобто порушення митних правил, передбачених ст. 483 МК України.

Суд першої інстанції на вказані обставини увагу не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил, апеляційний суд дійшов висновку, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова районного суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Ковальським Геннадієм Віталійовичем - задовольнити.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 27 травня 2023 року - скасувати, ухвалити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду