Справа № 481/611/24
Провадж.№ 3/481/321/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої по справі судді - Васильченко-Дрига Н.О,

за участю секретаря судового засідання - Варданян А.П.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

свідка - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області матеріали, що надійшли від відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2024 року відносно ОСОБА_1 поліцейським СРПП ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП Петрушенком С.А. складено протокол серії ААД № 582164 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, за фактом того, що 29.03.2024 року о 21:55 год. на А/Д Р-55 Новий Буг (Софіївка) Одеса 215 км, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 111830, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, незв`язна мова. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», а також проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, пояснивши, що 29.03.2024 року десь близько між 21 та 22 годинами дійсно знаходився А/Д Р-55 Одеса-Вознесенськ-Новий Буг 215 км у автомобілі ВАЗ 111830, державний номер НОМЕР_1 , але не керував ним. Вказаним автомобілем керувала його дружина ОСОБА_2 , яка є його власницею. Під час руху по автодорозі між ними виникла сварка, в результаті якої його дружина зупинила автомобіль на узбіччі і забрала ключі від нього, свій телефон і пішла пішки в сторону м. Новий Буг. Як стало відомо пізніше, вона зателефонувала своєму батькові, який її забрав та відвіз додому. А сам залишився у автомобілі, і будучи на узбіччі увімкнув ближні світло фар. Намагався зателефонувати дружині, але не зміг так як сів мобільний телефон. Коли пройшло десь 10-15 хвилин побачив, що назустріч їде автомобіль, вимкнув ближнє світло фар і увімкнув аварійну стоянку та вийшов на зустріч, щоб зупинити та попросити допомоги. Як виявилось назустріч йому рухався автомобіль інспекторів поліції. Після зупинки біля нього, працівники поліції попросили посвідчення водія. Коли сів у автомобіль і почав шукати, то не знайшов, і зрозумів що воно знаходиться в іншому автомобілі. Поліцейським розповів все, що трапилось, але вони не розібравшись у ситуації що склалась, не прийняли до уваги той факт, що я не керував даним автомобілем і це я їм не раз казав та склали на мене протокол та постанову.

Свідок ОСОБА_2 всудовому засіданні пояснила, що повертались додому разом з чоловіком ОСОБА_1 де керувала своїм автомобілем ВАЗ 111830, державний номер НОМЕР_1 по А/Д Р-55 Одеса-Вознесенськ-Новий Буг. Під час руху по автодорозі між нами виникла сварка, в результаті якої зупинила автомобіль на узбіччі і забрала ключі від нього, свій телефон і пішла пішки в сторону м. Новий Буг. Зателефонувала своєму батькові щоб забрали і відвезли додому.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , показання свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.2.9 «а» «Правил дорожнього руху» затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим із того моменту, коли він почав рухатись.

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази, що свідчать про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Так, на оглянутому в судовому засіданні відеозапису фіксації правопорушення з нагрудної камери поліцейського, який записаний на носію (компакт-диск) СD-R 4.7 GB/120 min/16-х, відсутня фіксація факту керування ОСОБА_3 автомобілем, а містить лише розмову поліцейського з ОСОБА_1 , під час якої йому пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та в лікарні, на що він не погодився, мотивуючи тим, що транспортним засобом не керував.

Крім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 також не підтвердила факт керування ОСОБА_1 29.03.2024 року транспортним засобом.

Окремо протокол про адміністративне правопорушення не доводить вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інших доказів для аналізу суду не надано.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Проаналізувавши та оцінивши дослідженні в судовому засіданні фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що докази вини ОСОБА_1 в порушенні ним п.2.5 ПДР України «поза розумним сумнівом», відсутні, а сам протокол про адміністративне правопорушення не доводить його вини у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, вказані вище обставини в сукупності дають підстави для висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи таке рішення, суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися саме на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247 ч.1 п.1, 276-280, 283-285, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області.

Повний текст постанови виготовлено 23.07.2024 року.

Суддя Наталя ВАСИЛЬЧЕНКО-ДРИГА