Справа № 392/937/24
Провадження № 3/392/574/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Бадердінова А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділення поліції №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

22.05.2024 року близько 13 год 00 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_2 в ході якої ображав її нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 11.07.2024 року не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чинном, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, де наявний підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свідчить, що останній будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що дана справа розглядається Маловисківським районним судом Кіровоградської області не вжив заходів для явки до суду.

Окрім цього, на офіційному сайті Маловисківського районного суду Кіровоградської області (https://mv.kr.court.gov.ua, в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справи, призначених до розгляду» з моменту призначення справи до розгляду до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце її слухання. З огляду на вказане, було вжито передбачених законодавством заходів для повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 268 КУпАП справа розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

При цьому, розгляд справ у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (ст.23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно,з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справ та не вирішенням її по суті.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки подальше відкладення розгляду справ нівелюватиме завдання КУпАП, якими є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №018422 від 27.05.2024 року, яким зафіксовано, що 22.05.2024 року близько 13 год 00 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_2 в ході якої ображав її нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.05.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_2 просила притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення домашнього насильства відносно неї;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких остання пояснила, що її син ОСОБА_1 прийшовши додому примушував надати її свій паспорт, але вона йому відмовила, після чого він затіяв сварку в ході якої виражався відносно неї нецензурною лайкою та наніс ляпас в обличчя;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких остання пояснила, що ОСОБА_1 прийшов до матері додому просив надати її паспорт, оскільки йому потрібно було отримати свій паспорт, але вона йому відмовила та почала неадекватно реагувати, після чого він почав сварку в ході якої вдарив матір ОСОБА_2 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких останній пояснив, що прийшов додому та просив в матері її паспорт, щоб подати документи для отримання свого паспорта, але вона відмовилася надавати документи, після чого, між ними виникла сварка в ході якої він виражався відносно неї нецензурною лайкою.

Вказані докази є належними і допустимими, та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення діянь фізичного або психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого та винність в його вчиненні.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно 22.05.2024 року вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 .

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Відповідно до ч.2, 3 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, шляхом умисного вчинення дій фізичного та психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_2 , яка викликала поліцію.

Оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, то в діях ОСОБА_1 є склад вказаного адміністративного правопорушення.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який в письмових пояснень вину свою визнав, відповідно до матеріалів справи, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, докази про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення суду не надано, а тому вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі даного виду стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не вбачаючи підстав для накладення більш суворого стягнення, і таке стягнення, на думку, суду буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобігатиме вчиненню ним нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч.1 ст. 173-2, ст.ст. 251, 283, 284, 287 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Роз`яснити особі, до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова