Справа № 296/4707/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" серпня 2024 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Аксьонов В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 10 травня 2024 року о 01 год. 38 хв. в м.Житомирі, по вул. Івана Гонти, поблизу будинку № 1, здійснював перевезення пасажирів на транспортному засобі Skoda номерний знак НОМЕР_1 , на комерційній основі, в режимі таксі без ліцензії на перевезення пасажирів, чим порушив п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 на виклики до суду не прибув, про час та місце розгляду даної адміністративної справи судом повідомлявся з письмовою заявою про відкладення розгляду даної адміністративної справи до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути дану адміністративну справу без його участі.

Вивчивши матеріали даної адміністративної справи , суд приходить до висновку, що в доданих до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №549619 від 10.05.2024 року відсутні достатні, належні докази про доведення вини особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 164 КупАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру , якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Віповідно до змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення , в ньому чітко не викладена суть адміністративного правопорушення , у вчиненні якого він обвинувачується, а саме, не зазначено відомості щодо конкретних осіб (пасажирів), яким ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення та щодо отримання ним від цих осіб доходу за надану послугу, не вказано свідків події.

Крім того, рапорт який долучений працівниками поліції до матеріалів справи не є неспростовним доказом здійснення ОСОБА_1 провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, оскільки, рапорт це письмове офіційне повідомлення керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть справи, тобто є внутрішнім службовим документом у спілкуванні між працівниками поліції, але не є доказом вини особи у вчиненні правопорушення.

У Постанові Верховного Суду від 20.05.2020 p. y справі №524/5741/16-a суд прийшов до висновку, що: рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. У розумінні статті 251 КУпАП (Докази), такий рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом учинення особою правопорушення

При цьому суд звертає увагу на те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом , а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що в матеріалах даної адміністративної справи відсутні будь-які докази, що підтверджують наявність складу в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП в зв`язку з чим, суд закриває провадження по даній адміністративній справі відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення суддя виносить постанову про закриття справи.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя В. Є. Аксьонов