ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1709/24 Справа № 183/9464/23 Суддя у 1-й інстанції - Гузоватий О. І. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, військовослужбовця, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із постановою суду першої інстанції, 29 липня 2023 року о 13 годині 15 хвилин на ділянці 159 км. траси М29 Новомосковського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Touareg», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, подія зафіксована на боді камери (відеореєстратори) патрульних поліцейських № 472874, 470333. Від керування транспортним засобом водій була відсторонена відповідно до ст. 266 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, постанова є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що судом передчасно зроблено висновок про її винуватість, оскільки матеріали справи не доводять наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів керування нею автомобілем та доказів направлення на огляд у медичний заклад, оскільки направлення на огляд працівниками поліції фактично не складалось. Зазначає, що вона не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, і матеріали справи не містять відомостей про її відмову від такого огляду.

Апелянт у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялася, про причини неявки не повідомила, у зв`язку з чим вважаю за можливе здійснити апеляційний розгляд за її відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; направленням на проходження огляду на стан сп`яніння; рапортом поліцейського; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно із якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої на казом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у неї ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки їй було запропоновано лише пройти його на місці та не пропонувалося пройти такий огляд у медичному закладі, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими з огляду на наступне.

З наявного у справі відеозапису вбачається, що працівники поліції після виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці за допомогою приладу Драгер, так і в медичному закладі, на що остання категорично відмовилася, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта стосовно того, що вона не керувала транспортним засобом, оскільки матеріали провадження не містять достовірного підтвердження та доказів цієї обставини, суд апеляційної інстанції оцінює як необґрунтовані, оскільки вони спростовуються дослідженими доказами, зокрема відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу під її керуванням виходить з водійського місця, не заперечує факт керування автомобілем, надає документи на автомобіль та посвідчення водія, рапортом інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2 про те, що під час несення служби на 159 км. траси М29 Новомосковського району Дніпропетровської області, 29.07.2023 о 13.15 згідно п.3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» було зупинено автомобіль «Volkswagen Touareg», н/з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом згідно ст. 266 КУпАП відсторонено, транспортний засіб передано тверезому водієві ОСОБА_3 .

Доводи апелянта про те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції поліцейськими не складалося та їй не надавалося, а було виписане за невідомих їй обставин, при цьому поліцейські в порушення вимог частини четвертої статті 256 КУпАП не роз`яснили ОСОБА_1 її прав, передбачених ст. 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються відеозаписом, на якому поліцейські неодноразово роз`яснювали ОСОБА_1 її права, двічі пропонували пройти передбачений законодавством огляд, на що вона відмовилася.

Як було правильно встановлено судом першої інстанції, з наявного у справі відеозапису вбачається, що направлення та протокол про адміністративне правопорушення складалися поліцейськими в той момент, коли ОСОБА_1 через свій стан спала в автомобілі, а після їх складання були їй зачитані поліцейськими, при цьому ОСОБА_1 намагалася сховати в автомобілі складені поліцейським документи, що також було зафіксовано відеозаписом.

На думку суду апеляційної інстанції, вказані відомості поза розумним сумнівом підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем та наявність підстав для висловлення працівниками поліції їй як водієві транспортного засобу пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, від якої вона відмовилася.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом оцінюються критично, оскільки вони наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,- залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 , яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця