ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4484/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., розглянувши справу про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування) АДРЕСА_1 , відома адреса АДРЕСА_2 , працюючого у військовій частині НОМЕР_1 командиром роти,

до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

08.06.2024 о 20.33 год. в м. Києві на вул. Світла, 3 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Нісан, д.н.з. НОМЕР_2 , (іноземна реєстрація - Великобританія), з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння шкіри обличчя, нечітка вимова, запах алкоголю з порожнини рота. В порушення вимог п. 2.5. ПДР України ОСОБА_1 відмовився пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

ОСОБА_1 до суду повторно не з`явився, жодних пояснень по суті справи не надав.

Його захисник - адвокат Кузьмін Є.О. повторно у судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на хворобу дитини. Додатків подане клопотання не містить.

Зважаючи на ненадання доказів поважності причин неявки ані ОСОБА_1 , ані його захисником Кузьміним Є.О., підстав для відкладення розгляду справи суд не вбачає розцінюючи клопотання захисника як таке, що має на меті затягнути розгляд справи з метою ухилення його підзахисним від передбаченої законом відповідальності внаслідок спливу строків накладення адміністративного стягнення.

Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 130 КУпАП не належить до цих випадків.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

За результатами дослідження матеріалів справи суд дійшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Так, зі змісту диспозиції ч. 1 ст. 130 КпАП України вбачається, що це правопорушення полягає, зокрема, у керуванні транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, але від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Зафіксовані відеозаписами з нагрудної камери поліцейського (боді-камери) події дають підстави стверджувати, що підозра співробітників патрульної поліції у керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не була безпідставною, при цьому останній відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер.

Так, на відеозаписи водій ОСОБА_1 стверджував, що не керував транспортним засобом, однак зафіксовані обставини свідчать про зворотне, а саме ОСОБА_1 перебував на місці водія транспортного запису за кермом під час звернення працівників поліції до нього, автомобіль перебував на проїзній частині, особи, яка б стверджувала, що автомобіль був поміщений на проїзну частину ним, а не ОСОБА_1 , на відеозаписі, тривалість якого майже година, відсутні. Крім того, ОСОБА_1 під відеозапис неодноразово стверджував, що машина належить йому, а на прохання працівника поліції викликати когось, хто не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та кому можна було би передати право керування транспортним засобом, водій беззаперечно погодився.

Також на відеозаписі зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, подальше неодноразове ствердження водієм того, що він не відмовлявся від проходження огляду, однак одночасно не надання такої згоди, суд розцінює як пасивну відмову.

Хоча на відеозаписі не зафіксовано момент руху автомобіля Нісан, д.н.з. НОМЕР_2 , усі вище перелічені зафіксовані на відеозаписі обставини дають змогу зробити беззаперечний висновок про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції щодо нього, ОСОБА_1 не зазначив, від надання пояснень відмовмвся, про що зазначено в протоколі серії ААД № 730470, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу, до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Отже, ураховуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, до нього застосовується передбачене цією нормою адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

П. 12 Розділу ХІІ Наказу МВС України від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» встановлено: у разі надходження постанови суду про позбавлення водія права керування транспортним засобом, якщо посвідчення водія не вилучено, уповноважена особа відповідного підрозділу поліції у триденний строк надсилає за місцем проживання (перебування) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлення про позбавлення права керування, у якому зазначає реквізити винесеної судом постанови, а також інформацію про необхідність прибуття до підрозділу поліції у визначений строк для здавання посвідчення водія. Якщо водій, посвідчення якого підлягає вилученню, не з`являється протягом місячного строку, дані про серію та номер посвідчення водія вносяться уповноваженою особою підрозділу поліції до автоматизованого обліку.

У відповідності до ст.317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом, зокрема, вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами. Якщо посвідчення водія не було тимчасово, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським. Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки посвідчення водія не вилучалось, про що зазначено в протоколі, а виконання даної постанови здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами, визначеному у постанові, отже строк позбавлення права керування транспортними засобами належить обчислювати з дня вилучення посвідчення водія.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з моменту вилучення посвідчення водія.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя М.О.Заставенко