КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №752/1905//24 Суддя І інстанції - Бойко О.В.
Провадження № 33/824/3660/2024 Суддя апел. інст.-Глиняний В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Глиняний В.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Мусієнка М.В. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Постановою судді встановлено, що 12.01.2024 року близько 22 год. 45хв. в місті Києві по вул. Брожка, 3-Б ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем «ВМW» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння. В порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України на вимогу працівників поліції відмовився пройти у встановленому порядку огляду на встановлення стану сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзіадвокат Мусієнко М.В. просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки її копія стороні захисту не надсилалась, про постановлене рішення він дізнався лише 19 червня 2024 року. По суті вимог апеляційної скарги адвокат проситьпостанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суддя формально підійшов до вивчення матеріалі адміністративної справи, не в повній мірі з`ясував всі обставини події, не дав належної оцінки долученим до протоколу про адміністративне правопорушення доказам у їх взаємозв`язку та дійшов безпідставних висновків про вчинення ОСОБА_1 правопорушення. Адвокат посилається на те, що суддя не врахував тої обставини, що ОСОБА_1 на час складання протоколу діяв в умовах крайньої необхідності, так як за пів години до початку комендантської години направлявся до аптеки за ліками для хворої дитини та на той час лунала повітряна тривога, що й обумовило його відмову поліцейським проїхатидо медичного закладу для проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння. Крім цього, зазначає апелянт, суддя не врахував наявність медичного висновку КНКЛ «Соціотерапія», до якої ОСОБА_1 наступного ранку самостійно звернувся з метою встановлення стану сп`яніння, та за яким ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у нього не було виявлено.

Заслухавши пояснення адвоката Мусієнка М.В. та ОСОБА_1 , які підтримали вимоги апеляційної скарги,дослідивши матеріали справи в повному обсязі, зокрема і відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю за можливе задовольнити клопотання адвоката Мусієнка М.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, тоді як підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачаю.

Згідно вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником. Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суддя місцевого суду 17 квітня 2024 року розглянув протокол про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 та його захисника. У матеріалах справи відсутні дані про те, що копія постанови судді була вручена або надіслана ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП. Зі змістом оскаржуваної постанови захисник Мусієнко М.В. ознайомився лише 19.06.2024 року з Єдиного державного реєстру судових рішень та подав апеляційну скаргу в межах десяти днів з цього часу. За таких обставин захиснику слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа)оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини події, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за передачу керування транспортним засобом особі., яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само, за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння

За змістом п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Всупереч доводам апеляційної скарги, порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 725044 від 12.01.2024 року, з якого вбачається, що цього дня в нічний час в м. Києві по вул. В. Бражка, 3-Б ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВМW» н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло; підвищена жвавість мови.Пройти огляд на встановлення стану сп`яніння на місці зупинки або ж у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, що було зафіксовано працівниками поліції на відеокамеру.

Вказаний протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

Наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються відеозаписом з БК працівників поліції, долученим до протоколу, направленням від 12.01.2024 року ОСОБА_1 як водія транспортного засобу на огляд до медичного закладу на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння., виданим о 22год 50хв.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність письмових доказів у справі приходжу до висновку, що суддею першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини події, а дії водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився пройти у встановленому порядку огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягненняна ОСОБА_1 накладено судом з дотриманням загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи адвоката про неврахування суддею обставин, за якими ОСОБА_1 на час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення діяв у стані крайньої необхідності, є непереконливими, оскільки з переглянутого відеозапису з БК працівників поліції не вбачається таких обставин і до місцевого суду не було надано доказів таких обставин, зокрема, захистом не підтверджено необхідності в придбанні ліків для дитини та про хворобу останньої. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не зауважував про необхідність дістатися укриття від небезпеки повітряної тривоги.

Безпідставними є доводи апелянта про неврахування суддею місцевого суду Висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чиіншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 січня 2024 року №1511, який був виданий лікарем КНКЛ «Соціотерапія» за само зверненням ОСОБА_1 , оскільки згідно ч.4 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення таких підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського. Звертає на себе увагу та обставина, що наданий стороною захисту Висновок не містить підпису обстежуваної особи - ОСОБА_1 та даних про відбирання у ОСОБА_1 біологічних речовин для проведення відповідного аналізу, тоді як в судовому засідання ОСОБА_1 поясняв, що здавав кров для аналізу. Звернення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я мало місце о 08 год. 50 хв., о цій же годині було проведено огляд та складений висновок.

Вищенаведене спростовує доводи апеляційної скарги адвоката Мусієнка М.В. про неналежну оцінку суддею зібраних у справі доказів та безпідставність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності достатніх доказів винуватості, оскільки доказами у справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з дослідженого відеозапису з камери поліцейського, водій ОСОБА_1 у нічний час 12.01.2024 року був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування з ним працівник поліції виявив нього ознаки наркотичного сп`яніння та повідомив про необхідність пройти огляд у закладі охорони здоров`я на встановлення стану сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився пройти запропонований йому огляд на встановлення стану сп`яніння, посилаючись на наближення комендантської години, необхідність купити ліки. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння, роз`яснив права, згідно ст. 268 КУпАП.

Таким чином, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції та які перевірені в ході апеляційного перегляду справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Мусієнка М.В. залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Глиняний