Справа № 489/3864/24
Провадження № 33/812/400/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Шаманської Н.О.

за участю секретаря Колосової О.М.

захисника особу, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , подане його захисником Руснаковою Тетяною Анатоліївною, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік

у с т а н о в и в:

Згідно постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2024 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 873170, 25 квітня 2024 року о 08 год 45 хв. в м. Миколаєві по вул. Космонавтів, 142/1, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом "FORD MONDEO", д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду захисник ОСОБА_2 Руснакова Т.А. подала на нього апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Апеляційна скарга містить і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначала, що копію постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2024 року вона отримала 08 липня 2024 року на електронну пошту.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню з наступних підстав.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у частині 2 статті 294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно положень частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення, передбачене частиною 2 статті 294 КУпАП, надає потенційному апелянту достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

За положеннями ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Так, причина пропуску строку звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову місцевого суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване судове рішення ухвалено 05 липня 2024 року. Перевіркою обставин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови встановлено, що ОСОБА_2 та його захисник Руснакова Т.А. не були присутні у судовому засіданні під час розгляду даної справи.

04 липня 2024 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її участю у слідчих діях на досудовому розслідуванні у м. Києві. Проте суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його адвоката.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що отримала копію оскаржуваної постанови 08 липня 2024 року. Зазначене посилання підтверджується супровідним листом суду про направлення копії постанови на електронну адресу адвоката (а.с. 33,34). Апеляційна скарга подана 17 липня 2024 року. В матеріалах справи міститься і супровідний лист суду першої інстанції від 08 липня 2024 року про направлення копії оскаржуваної постанови ОСОБА_2 , проте відомості про її вручення відсутні.

Зважаючи на викладене, доводи ОСОБА_1 заслуговують на увагу.

Згідно ст.129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

З точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та враховуючи незначний пропуск строку, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 червня 2024 року підлягає поновленню.

З урахуванням викладеного, керуючись ч.2 ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2024 року.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Шаманська