1Справа № 335/2586/24 3/335/933/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серія ААД № 885923, 25.02.2024 року о 09 годині 48 хвилин, м. Запоріжжя, пр. Соборний, навпроти буд. 164, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, підвищена жвавість, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в лікаря-нарколога в медичному закладі. Від керування відсторонений. Про повторність попереджений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5. ПДР України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» будь-яких клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи від останнього на адресу суду не надходило.

Захисник Басов Г.М., який двічі поспіль подавав до суду заяви про відкладення розгляду справи повідомив суд, що відмовився від надання правової допомоги ОСОБА_1 за договором про надання правничої допомоги від 22.04.2024 року № 20/1.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, неприбуття у судове засідання правопорушника не перешкоджає розгляду справи.

На думку суду, неявка ОСОБА_1 у судове засідання спрямована на уникнення особи від адміністративної відповідальності за скоєне та затягування розгляду справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. З наведених підстав, розгляд справи відбувався на підставі наявних в матеріалах справи доказах, адже одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне з`ясування обставин справи, крім того ст. 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а сам ОСОБА_1 мав можливість подати письмові заперечення до протоколу та письмові пояснення до суду.

Суд враховує, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Також для розгляду указаного матеріалу про дату, час і місце судового засідання було повідомлено прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя, проте останній у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Неявка у судове засідання прокурора також не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний, зокрема, виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає, адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливомтаких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР - ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.5. ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до п.п. 67, 68 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2022 року у справі № 9901/159/19 водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю стверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення Серія ААД № 885923 від 25.02.2024 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області ДПП к від 25.02.2024 року; довідкою старшого інспектора відділу з од адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП майора поліції Решетник Н.; оптичним диском з відео - фіксацією з камери патрульного та іншими матеріалами.

Із дослідженого в судовому засіданні направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від запропонованого проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Дослідженим в судовому засіданні оптичним диском відео - фіксації з камери патрульного, долученого до матеріалів справи, також підтверджується факт відмови ОСОБА_2 від запропонованого проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі.

Згідно рапорту поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області ДПП к від 25.02.2024 року вбачається, що під час несення служби в Вознесенівському районі, 25.02.2024 року о 09 год. 48 хв. за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164 було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху, а саме невиконання вимог п.п. 8.7.3 є ПДР України, проїзд на червоний в поєднаний з жовтим сигналом світлофора, після зупинки було встановлено згідно бази ІПНП, що гр. ОСОБА_1 не має відповідної категорії на право керування даним транспортним засобом. В ході спілкування було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, підвищена жвавість, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу. По факту події на водія ОСОБА_1 було складено протокол Серії ААД № 885923 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову Серії ЕНА № 1518555 за ч. 2 ст. 126 КУпАП в об`єднанні з п.п. 8.7.3 є ПДР України за ч. 2 ст. 122 КУпАП (згідно ст. 36 КУпАП). Посвідчення водія не вилучалось, тимчасові документи не видавалось, від керування транспортного засобу відсторонений, авто припарковане без порушень ПДР України, про повторність попереджений.

Слід відзначити, що відповідальність водія настає саме за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а тому факт відмови є визначальним для кваліфікації дій правопорушника за ст. 130 КУпАП.

Аналізуючи докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, відповідно до положень ст.ст. 251, 252 КУпАП, вважаю, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі.

Оскільки, адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, стимулювання його до правомірної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на строк один рік.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, ступень тяжкості вчиненого правопорушення яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим, вважаю за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір, в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 130, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15-ть днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15-ть днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постановив про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова по справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10-ти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці

Суддя В.О. Макаров