Провадження № 3/742/1363/24
Єдиний унікальний № 742/2735/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретаря судового засідання Тандури К.С., за участю адвоката Єремеєва А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого 5-й ДПРЗ 21 ДПРЧ, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №800286 від 20 квітня 2024 року, складеного інспектором ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Розмаріца І.М. вбачається, що 20 квітня 2024 року, о 23 год. 15 хв, в м.Прилуки по вул.Незалежності, 78, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mersedes-Benz ML 550, днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей). Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі відмовився на бодікамеру, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та зазначив, що того дня він дійсно їздив разом із батьком та своєю знайомою на даному автомобілі. Проте, за кермом був саме батько, а не він. Коли він курив на вулиці біля ТЗ до нього підбіг поліцейський і почав звинувачувати, що саме він керував даним автомобілем і не зупинився на вимогу працівника поліції. Почав його неправомірно обшукувати, не маючи на це законних підстав. На всі пояснення, що не ОСОБА_1 був за кермом, а його батько (який в цей час пішов скупитися до магазину і не був присутній під час даних подій, додзвонитися до нього він не міг) поліцейський не звертав уваги. Запропонував йому продути прилад Драгер, або поїхати до лікарні, на що він відмовився, оскільки не був за кермом даного автомобіля, а перебував із знайомою на задньому сидінні, коли автом керував батько. Дані обставини також підтвердила і його знайома, яка перебувала з ним. Проте, праційник поліції не звертав на це уваги і склав відносно нього матеріали про його відмову від проходження відповідного огляду на стан алкогольнго сп`яніння.

Представником ОСОБА_1 адвокатом Єремеєвим А.В. було подано до суду клопотання про закриття справи у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Оскільки він не керував вище зазначеним ТЗ і матеріали справи не містять доказів факту такого керування, у зв`язку з чим він не зобов`язаний був проходити відповідний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Відео, яке долучене до матеріалів справи не є безперервним. У авто сиділа свідок, яка підтверджувала, що водієм автівки був батько ОСОБА_1 , який вийшов з авто і пішов скупитися, проте поліцейські не прийняли ці покази до відома. А також долучив висновок про неперебування ОСОБА_1 в алкогольному сп`янінні. У даній справі про адміністративне правопорушення Національною поліцією не зібрано достатньо доказів та не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тому враховуючи викладене, адвокат переконаний у тому, що належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт порушення його підзахисним ОСОБА_1 ст.130КУпАП працівниками поліції не надано, у зв`язку з чим просить закрити дану справу.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив, що того дня, саме він керував автомобілем, а не йог осин. Вони разом відпочивали, їхали додому та зупинилися, щоб купити продукти харчування. Вийшовши з автомобіля він зустрів знайомого і тривалий час з ним спілкувався. Коли він повернувся до авто, то його син розповів, що до нього підійшов працівник поліції і почав звинувачувати, що саме він керував автівкою, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння. Син відмовився проходити всю процедуру освідування, оскільки не керував автівкою.

Інспектор Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Згідно матеріалів справи вбачається, що останній звільнений з ОВС. Наказом ГУНП в Чернігівській області від 05.06.2024 за №315 (а.с.16).

Дослідивши та проаналізувавши інші матеріали адміністративної справи у їх сукупності суд доходить наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення (проступок) характеризується низкою ознак. Це, насамперед, діяння, поведінка, вчинок людини, дія чи бездіяльність, а також акт зовнішнього вияву ставлення особи до реальної діяльності інших людей, суспільства, держави. Закону непідвладні переконання, думки людей, якщо вони не знайшли зовнішнього вияву.

Діяння визнають адміністративним правопорушенням за наявності чотирьох ознак: суспільної шкідливості, протиправності, вини й адміністративної караності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) може бути тільки винне діяння.

Адміністративні правопорушення (проступки) розрізняють за специфічними ознаками, властивими їх об`єктивній і суб`єктивній сторонам.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне.

Основною й обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність якого виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення. Всі інші ознаки мають факультативний характер.

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний, стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва протиРосії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу.Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд, також, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №800286 від 20.04.2024, вбачається, що 20 квітня 2024 року, о 23 год 15 хв, в м.Прилуки по вул.Незалежності, 78, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mersedes-Benz ML 550, днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей). Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі, відмовився на бодікамеру.

Згідно рапорта інспектора Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Розмаріца І.М., вбачається, що 20.04.2024 близько 23 год 15 хв було зупинено автомобіль марки Mersedes-Benz ML 550, днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .. У ході спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нетійка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відео фіксацію. У подальшому відносно останнього було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Автомобіль було залишено на узбіччі згідно ПДР України, ТЗ не доставлено на майданчик тимчасового тримання у зв`язку з його відсутністю (а.с.5).

Пунктами 6-7 розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом №1452/735 від 09 листопада 2015 року, передбачено, що у разі наявності ознак алкогольного сп`яніння, передбачених у пункті 3 розділу 1 цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться або поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суду надано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено що водій від огляду відмовився (а.с.4).

Натомість, дослідивши у судовому засіданні відезапис, який був доданий до матеріалів справи, в такому не відображені обставини зупинення ОСОБА_1 працівниками поліції, що спростовує сам факт керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. На відео вбачається рух працівника поліції по дорозі, який підходить до чоловіка, котрий стоїть і курить біля ТЗ Mersedes-Benz ML 550 з пасажирської сторонни, та починає здійснювати його обшук, обвинувачуючи останнього, що саме він керував автомобілем, і не здійснив зупинку ТЗ. Автомобіль стоїть з увімкненими аварійними маячками. Проте, на відео чітко вбачається заперечення ОСОБА_1 про факт керування саме ним даним автомобілем. Крім того, на відео вбачається, що поруч поруч із автомобілем, на тротуарі, стоїть особа чоловічої статі.

Також, у письмових поясненнях свідка ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 не керував даним автомобілем, водієм авто був його батько, який пішов за продуктами харчування. Дані обставин у судовому засіданні також підтвердив і сам ОСОБА_2 .

Згідно висновку КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» №99 від 21.04.2024, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, проте суд не приймає такий висновок до уваги, оскільки висновок складено о 08 год 45 хв 21.04.2024, а факт нібито зупинки останнього було здійснено згідно протоколу о 23 год 55 хв 20.04.2024, тобто минуло більше ніж дві години, як передбачено чинним законодавством.

Тож, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , зокрема відеофіксацію, пояснення ОСОБА_1 та свідка, а також доводи його захисника, суд не вбачає об`єктивної сторони такого, вважаючи не підтвердженим факт зупинки та керуванням ОСОБА_1 автомобілем Mersedes-Benz ML 550 саме в стані алкогольного сп`яніння, а тому суд не вбачає в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, що має місце в даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.247, 283-289 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - провадженням в суді закрити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО