СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний номер 02886143
Справа №547/643/24
Провадження №3/547/320/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року смт Семенівка, Полтавська область

Суддя Семенівського районного суду Полтавської області В.Ф.Харченко, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , пенсіонер, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.05.2024 ОСОБА_1 27.04.2024 близько 17 год. 30 хв. в с. Великі Липняги по вул. Іванюшина, поряд з будинком 12, вчинила хуліганські дії відносно ОСОБА_2 , а саме, виражалася в її сторону нецензурною лайкою, погрожувала, проклинала.

Зазначене діяння ОСОБА_1 кваліфіковано упорядником протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), тобто як дрібне хуліганство, тобто, нецензурна лайка в громадських місцях, інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

ОСОБА_3 телефонограмою від 23.07.2024 просила провести судовий розгляд справи без її участі, також додала, що провину у скоєному правопорушенні не визнає повністю. Аналогічне заперечення провини вказано нею у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у діянні ОСОБА_3 відсутній з огляду на таке.

Відповідно до ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 17.05.2024 вбачається, ОСОБА_1 27.04.2024 близько 17 год. 30 хв. в АДРЕСА_2 , вчинила хуліганські дії відносно ОСОБА_2 , а саме, виражалася в її сторону нецензурною лайкою, погрожувала, проклинала.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До протоколу про адміністративне правопорушення, як доказ вчинення дрібного хуліганства, додано:

- протокол про адміністративне правопорушення від 17.05.2024;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.05.2024, яким потерпіла ОСОБА_2 вказує, що 27.04.2024 ОСОБА_1 висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою, погрожувала їй знищенням майна. Заява вказує на 3-х очевидців події: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ;

- письмове пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 03.05.2024 аналогічного змісту;

- рапорт інспектора ВП № 1 (м. Глобине) ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 від 03.05.2024 щодо події 27.04.2024.

Протокол складено 17.05.2024, рапорт зареєстровано 03.05.2024, а можливе діяння відбулося 27.04.2024. Тобто протокол складено через 20 днів після можливого діяння і через 14 днів після отримання заяви потерпілої.

Єдиною підставою для протоколу є заява потерпілої.

Матеріал не містить пояснень від жодного із очевидців конфлікту, на яких прямо вказала потерпіла: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 . Саме їх пояснення чи показання і є неупередженим і безстороннім джерелом доказів щодо існування чи відсутності відповідного конфлікту.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи закон зобов`язує тлумачити на її користь.

Ураховуючи встановлені у справі обставини роблю висновок, що упорядником протоколу про адміністративне правопорушення у належний спосіб не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП, з огляду на відсутність належних і допустимих доказів вчинення діяння у громадському місці і що було порушено спокій громадян, а тому дії, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Частиною другою статті 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Ураховуючи зазначене, роблю висновок про відсутність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та закриття у зв`язку з цим справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 173, 245-249, 251, 252, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Полтавського апеляційного суду через Семенівський районний суд Полтавської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Суддя В.Ф.Харченко