ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1658/24 Справа № 212/765/24 Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Зайцева О.В. який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживаює за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 638172 від 10 січня 2024 року, 10 січня 2024 року о 00.50 годині по вулиці Дишинського в районі будинку № 11 Покровського району в місті Кривий Ріг, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Audi А6» р. н. іноземної реєстрації НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння відповідно до висновку лікаря-нарколога № 68 від 10.01.2024 року. Зафіксовано на БК 239752. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.

З таким судовим рішенням не погодився захисник Зайцев О.В. який діє в інтересах ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку.

У апеляційній скарзі апелянт просить скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд першої інстанції перетягнув на себе функцію обвинувача, що виразилась у відшукуванні додаткових доказів провини, постанови суду від 05.06.2024 р. по справі 212/961/24. Вважає, що судом першої інстанції надана неналежна правова оцінка доводам сторони захисту у письмовому клопотанні. Вважає, що сторона обвинувачення не здобула достатніх доказів провини ОСОБА_1 , що він в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем. Вказує, що матеріали справи не містять посилання на конкретний пункт та частину закону на підставі якої здійснено зупинку автомобілю. Вважає, що інспектор поліції був позбавлений на законних підставах висловлювати будь-які вимоги до ОСОБА_1 щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння та вимога була незаконною. Вважає, що працівники поліції не проводили візуальний огляд ОСОБА_1 для виявлення ознак сп`яніння у останнього та ОСОБА_1 був без ознаків сп`яніння. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього висновок медичного огляду є неналежним та недопустимим доказом.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 638172 від 10 січня 2024 року, відповідно до якого 10 січня 2024 року о 00.50 годині по вулиці Дишинського в районі будинку № 11 Покровського району в місті Кривий Ріг, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Audi А6» р. н. іноземної реєстрації НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння відповідно до висновку лікаря-нарколога № 68 від 10.01.2024 року (а. с. 1);

Висновком КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 68 від 10 січня 2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 2);

Письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 10 січня 2024 року о 00.50 годині, будучи на робочій зміні, працюючи електромонтером ДТЕК, рухаючись по вулиці Дишинського, 11 він побачив транспортний засіб «Audi A6» р. н. іноземної реєстрації НОМЕР_1 , який перебував за межами проїзної частини, біля електроопори та мав механічні пошкодження. В салоні автомобіля перебував один чоловік, пасажирів не було, який був одягнутий у спортивний костюм коричневого кольору та перебував на передньому сидінні з лівої сторони транспортного засобу. Громадянину ОСОБА_1 було викликано швидку медичну допомогу. Жодних осіб біля авто також не було (а. с. 3);

Письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , згідно яких, 10 січня 2024 року о 00.50 годині будучи водієм-електромонтером ДТЕК на робочій зміні, рухався по вулиці Дишинського, 11 та побачив транспортний засіб «Audi A6» р.н. іноземної реєстрації НОМЕР_1 , який перебував за межами проїзної частини біля електроопори та мав механічні пошкодження. У самому автомобілі перебував один чоловік, який був одягнений у спортивний костюм коричневого кольору та перебував на передньому сидінні з лівої сторони транспортного засобу, пасажирів не було. Громадянину ОСОБА_1 була надана допомога: відключили клему акумулятора, відкрили задні ліві двері і впевнились, що водій живий і жодних інших осіб в авто не перебувало (а. с. 4);

Довідкою ВАП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водій на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 (а. с. 6);

Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Роду Дніпропетровської області від 19 березня 2024 року, відповідно до якої доведена провина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а. с. 36-38);

Диском з відеозаписом події (а. с. 7).

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції дослідив усі доводи сторони захисту заявленими під час розгляду у суді першої інстанції надав на них обґрунтовані відповіді, та навів змістовні мотиви їх неприйняття, не встановивши підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять посилання на конкретний пункт та частину закону на підставі якої здійснено зупинку автомобілю, є безпідставними. Оскільки працівники поліції не зупиняли автомобіль, згідно наявних матеріалів справи, автомобіль «Audi А6» р. н. іноземної реєстрації НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Що підтверджується також підтверджується постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Роду Дніпропетровської області від 19 березня 2024 року, відповідно до якої доведена провина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Міркування апелянта, що працівники поліції не проводили візуальний огляд ОСОБА_1 для виявлення ознак сп`яніння у останнього та ОСОБА_1 був без ознаків сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «;Про дорожній рух»,постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

На підставі викладеного апеляційний суд зазначає, що ознаки сп`яніння встановлює поліцейський під час спілкування з водієм, та наявність таких ознак на думку поліцейського саме і є підставою для пропонування огляду на стан сп`яніння.

Згідно матеріалів справи у водія ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені ознаками алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про зворотне, що у водія відсутні ознаками сп`яніння є безпідставними та носять суб`єктивний характер.

Доводи апеляційної скарги, що інспектор поліції був позбавлений на законних підставах висловлювати будь-які вимоги до ОСОБА_1 щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння та вимога була незаконною, є безпідставними. Оскільки після скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та після виявлення ознак сп`яніння працівником поліції у ОСОБА_1 , працівник поліції повинен був висунути свою вимогу щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що в даному випадку дії працівників поліції були законні, вони діяли в межах Закону України «Про Національну поліцію» оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності.

Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновок КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 68 від 10 січня 2024 року складений відповідно до встановлених вимог закону, а тому твердження сторони захисту про його недійсність безпідставні.

Доводи апелянта оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є недійсним, а долучені до нього матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами.

Дії вчинені ОСОБА_1 характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його учасників.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення враховано ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки транспортним засобом, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності піддати правопорушника покаранню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що наведені доводи у апеляційній скарзі не підтвердженні під час апеляційного розгляду та не дають підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови судді районного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Зайцева О.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року, у справі про адміністративні правопорушення передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя