Провадження № 33/801/514/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Курбатова І. Л.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П., за участю ОСОБА_1 та її захисника-адвоката Пунько І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 травня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 366 від 22.03.2024 року, ОСОБА_1 12.02.2024 року здійснювала реалізацію одягу (нічна сорочка) через мережу Інтернет у додатку "olx.ua" по ціні 350,00 гривень, без державної реєстрації, чим порушила ст. 45, 58 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року № 436-IV ст. 4, 42 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб підприємців та громадських формувань" від 15.06.2003 року № 255-IV, про що складено акт фактичної перевірки від 22.03.2024 року № 11922/02-32-24-05/.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 травня 2024 року, з урахуванням постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2024 року про виправлення описки, визнано ОСОБА_1 винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00 грн. Стягнено на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Не погоджуючись з такою постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувану постанову, та ухвалити нову, якою справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки підприємницької, або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом; без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії; або без одержання документу дозвільного характеру.

Частиною 1 статті 3 Господарського кодексу України визначено, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робі чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частиною 2 статті 3 Господарського кодексу України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності здійснюється відповідно до Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань». Даний Закон поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Важливою і обов`язковою ознакаю господарської діяльності є її систематичність (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) та її здійснення суб`єктом на власний ризик з метою одержання прибутку.

З наведеного законодавчого визначення підприємницької діяльності слідує, що нею може визнаватися лише систематична діяльність особи, яка має на меті отримання прибутку, тобто, враховуючи конкретні обставини справи, необхідно встановити, що дійсно особа за власною ініціативою, систематично здійснює певну діяльність з метою отримання прибутку.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 12.02.2024 року здійснювала реалізацію одягу (нічна сорочка) через мережу Інтернет у додатку "olx.ua" по ціні 350,00 гривень, без державної реєстрації, чим порушила ст. 45, 58 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року № 436-IV ст. 4, 42 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб підприємців та громадських формувань" від 15.06.2003 року № 255-IV, про що складено акт фактичної перевірки від 22.03.2024 року № 11922/02-32-24-05/.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд першої інстанції зробив на підставі доказів, які містяться у справі, а саме: копії наказу № 1315-к від 13.03.2024 року, направлень на перевірку № 1550 та 1552 від 13.03.2024 року, акту фактичної перевірки № 11922/02-32-24-05/ від 22.03.2024 року, копії платіжної інструкції від 12.02.2024 року та скріншотів переписки.

Зі скріншотів переписки долучених до акту перевірки вбачається, що ОСОБА_1 в ході листування повідомляла, що в неї в наявності є "піжами, сорочки, боді", скинула на вказані товари посилання у додатку "olx.ua", розмірну сітку, порядок здійснення розрахунку.

З урахуванням наведеного, належить вважати встановленим, що ОСОБА_1 , мала умисел саме на здійснення господарської діяльності, тобто діяльність у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Надавши оцінку вищезазначеним доказам, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП.

Апеляційний суд повністю погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що пояснення ОСОБА_1 щодо того, що вона здійснювала продаж не систематично та не займалась отриманням прибутку, повністю спростовується наявними в матеріалах справи скріншотами, які містять зміст листування ОСОБА_1 з покупцем про те, що в неї в асортименті є піжами, сорочки, боді, вказані товари мають асортимент за розмірами, про що свідчить інформація про розмірну сітку товару та наявність у неї на сторінці в додатку "OLX.ua" не менше трьох оголошень про продаж товару.

Отже, жодних об`єктивних даних, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останньої у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 травня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.П. Рибчинський