Справа № 308/774/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., за участю захисника адвоката Пачути О.М., розглянувши матеріали справи, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 03.12.2023 року о 03 год. 04 хв. в м. Ужгород, Київська Набережна, 16, керував транспортним засобом марки «VOLVO», номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка ходьба, порушення координації рухів). Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився о 03.26 год. в м. Ужгород, Київська Набережна, 16, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Розгляд справи неодноразово призначався, зокрема на 23.01.2024, 08.02.2024, однак відкладався за заявами ОСОБА_1 від 23.01.2024 та 07.02.2024 (у зв`язку з необхідністю залучення захисника).

Крім того, 23.01.2024 від ОСОБА_1 поступило письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що 03.12.2023 року близько 03 год. 04 хв., був зупинений поліцейськими за ніби-то те, що на автомобілі не освічувався номерний знак. Проте, будучи категорично не згідним із зупинкою транспортного засобу, оскільки номерний знак на автомобілі освічувався та маючи сумніви в неупередженості працівників поліції у подальшому не погодився на огляд щодо стану сп?яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу, проте висловив згоду на такий огляд у медичному закладі. Але поліцейські на дані обставини увагу не звернули та оформили протокол за ніби-то те, що він відмовився від огляду на стан сп?яніння в цілому. В подальшому, будучи категорично не згідним із даним протоколом, він 03.12.2023 року о 04 год. 30хв., у межах двох годин з моменту зупинки автомобіля, прибув у медичний заклад для проходження огляду на стан сп?яніння, за результатами якого складено висновок про його тверезість.

В подальшому 20.02.2024 розгляд справи відкладено за клопотанням захисника для ознайомлення зі справою.

28.02.2024 до суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Пачути О.М. поступило клопотанням про відкладення розгляду справи, через її зайнятість в слідчх діях.

Також, 28.02.2024 до суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Пачути О.М. поступило письмове клопотання про повернення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП для належного оформлення до Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП. У клопотанні зазначає, що у матеріалах вказаної справи відсутні відомості чи отримував ОСОБА_1 посвідчення водія відповідної категорії, тобто чи є він водієм.

Вказано, що ч.4 ст. 256 КУпАП передбачено, що при складенні протоколу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Хоча в протоколі і зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав а обов`язків, однак підпису останнього на підтвердження цього протокол не містить, як і відомостей що він від підпису відмовився. Із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 його права та обов`язки не роз`яснювалися.

Також, із відеозапису вбачається наявність свідка, при цьому в протоколі зазначено, що свідків немає.

Окрім того, 28.02.2024 до суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Пачути О.М. поступили письмові пояснення, в яких зазначила що підтримує клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим, вважає за необхідне зазначити, що до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП може бути притягнуто особу лише тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку. Вказує, що процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Посилається на Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Крім того зазначає, що право відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу допускається положенням Інструкції та не тягне за собою настання адміністративної відповідальності. У такому разі поліцейський зобов`язаний направити особу на медичний огляд до найближчого закладу охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Вказані нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки на працівника поліції покладається обов`язок запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров?я.

Окрім того, працівником поліції проігноровано згоду водія пройти огляд в медичному закладі, всупереч вищенаведеному пункту Інструкції, письмове направлення на огляд, оформлене відповідно до вимог п.8, 12 Розділу ІІ Інструкції працівником поліції не оформлено та не вжиті заходи для проходження водієм медогляду у медичному закладі у відповідності до вимог діючого законодавства.

Вищенаведене свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров?я для проходження огляду на стан сп?яніння, хоча такий бажав пройти такий огляд про що казав неодноразово.

З відеозапису долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається жодних із перелічених у протоколі ознак знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного сп?яніння. Окрім того, відповідно до пункту 3 Інструкції ознаками алкогольного сп?яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Такої ознаки, яка зазначена у протоколі: нестійка ходьба, вказана Інструкція не передбачає. Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп?яніння, пропозиції/вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння оформленої відповідним направленням та відмови водія від проходження огляду.

Також, у вказаних письмових поясненнях захисник просить викликати в судове засідання та допитати як свідка ОСОБА_2 , який може підтердити чи спростувати обставини, які вказують на відмову водія пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та згоду пойти медогляд у медичному закладі.

В судовому засіданні 19.03.2024 захисник ОСОБА_1 адвокат Пачута О.М. підтримала подане клопотання про повернення даної справи для належного оформлення до Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП, з підстав наведених у такому. Просила розглядати клопотання за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши захисника, розглянувши вказане клопотання, суддею відмовлено в його задоволенні, оскільки у відповідності до п.2 ст.278 КУпАП питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення вже вирішувалось суддею при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, та не було встановлено підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 для належного оформлення, такий відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Щодо посилань захисника на відеозапис та наявність свідка, слід зазначити, що такий відеозапис буде досліджуватись під час судового розгляду, оцінка такому буде надана суддею при постановленні судового рішення у справі, а сторона захисту не позбавлена можливості заявити клопотання про виклик та допит свідка. Крім того, захисником подане клопотання про виклик та допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Захисник підтримала клопотання про допит свідків, зазначила, що їм відомі обставини щого згоди водія пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Окрім того, підтримала клопотання про виклик та допит як свідка ОСОБА_2 . Заслухавши захисника, розглянувши клопотання суддею з метою повного, всебічного з`ясування обставин справи такі після дослідження відеозапису були задоволено та оголошено перерву.

03.04.2024 розгляд справи відкладався, за заявою захисника яка надійшла до суду 03.04.2024, через хворобу.

17.04.2024 в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 дав показання про те що 02.12.2023 близько 19.00 год. приїхав в Клуб «Свої», де зустрівся з товаришами і відпочивав, вживав багато алкогольних напоїв, був в стані алкогольного сп`яніння. Близько 00.00 -01.00 год. написав ОСОБА_1 щоб відвіз його додому, він погодився, на чому приїхав до нього незнає. Коли ОСОБА_1 приїхав, він вийшов з клубу, перекурив і вони сіли в його автомобіль, за кермом був ОСОБА_1 , однак вони тільки виїхали від «Свої» і їх зупинили працівники поліції, через те що номерні знаки неосвітлені, після почали поводитися не так, на підвищених тонах спілкуватися, упереджено відносилася. Точно пам`ятає, що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на місці зупинки на «Драгер», але потім переключився і говорив працівникам поліції, що хоче проходити огляд в наркодиспансері. Він весь час був присутній біля ОСОБА_1 , не знає чи направлення на огляд виписували, пам`ятає, що ОСОБА_1 весь час кричав, що їде в заклад, що на Драгері відмовляється, всі час тягнули і інспектори і ОСОБА_1

08.05.2024 розгляд справи відкладено, через неявку ОСОБА_1 та його захисника, при цьому до суду з`явилися свідки, а 29.05.2024 розгляд було відкладено за заявою захисника, яка надійшла до суду 29.05.2024, через її зайнятість в іншій справі.

Також, за заявою захисника від 18.07.2024, яка вказала на неможливість забезпечити явку свідка ОСОБА_5 в судове засідання на 19.07.2024, така заява була задоволена та призначено розгляд справи на 05.08.2024.

В судове засідання 05.08.2024 ОСОБА_1 в черговий раз не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки та смс-повідомлення на його номер телефону вказаний у клопотанні від 23.01.2024, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення не подавав.

Заслухавши думку захисника, яка просила проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , та враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП вважаю можливим розглянути справу без його участі.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні 05.08.2024 дав показання про те, що 03.12.2023 він відпочивав в закладі «Свої», до нього зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що сталося, що ОСОБА_8 був за кермом і що їх зупинили працівники поліції. Коли він прийшов на місце, то бачив кілька екіпажів працівників поліції і ОСОБА_1 бачив, підійшов до нього і чув як його освідчувати хотіли на стан алкогольного сп`яніння на місці, а він відмовлявся на місці, але хотів в медичному закладі. Чи роз`яснювали ОСОБА_9 права і обов`язки не пригадує. Візуально у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не було. Після складення протоколу він разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відразу поїхали в медичний заклад, де ОСОБА_12 пройшов огляд на стан сп`яніння. Коли вони їхали в медичний заклад за кермом був ОСОБА_13 . Йому не відомо чому ОСОБА_12 не проходив огляд на стан сп`яніння. На його погляд у працівників поліції було упереджене відношення до ОСОБА_1 . Не може сказати чи був вже складений протокол на той час, коли ОСОБА_12 хотів проходити огляд в медичному закладі.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні 05.08.2024 пояснив, що події 03.12.2023 не дуже пригадує, він прийшов на місце де зупинили ОСОБА_1 вже ближче до завершення, не пригадує чи тоді вже був складений протокол відносно ОСОБА_1 . Патрульні хотіли, щоб ОСОБА_12 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці, а він відмовлявся, і говорив працівникам поліції поїдемо в медичний заклад. ОСОБА_12 пропонував працівникам поліції їхати в медичний заклад, чи працівники поліції пропонували ОСОБА_9 проходити огляд в медзпакладі не пам`ятає. Він не відчував запаху алкоголю у ОСОБА_1 . Він цієї ночі вживав алкогольні напої в нічному клубі, де відпочива з ОСОБА_14 та дівчатами. Чи був там у цьому ж закладі ОСОБА_7 не пам`ятає.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Пачута О.М. в судовому засіданні 05.08.2024 підтримала усе викладене у письмових поясненнях, зазначила що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп?яніння, пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння належно неоформлена. Крім того, вказала на порушення процедури направлення поліцейськими ОСОБА_1 для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння. Просила провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши покази свідків, позицію захисника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи характер і обставини вчиненого правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ч.1ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регламентований ст. 266 КУпАП, норми якої є бланкетними, оскільки не встановлюють детальної процедури проходження огляду, а відсилають до підзаконних нормативно-правових актів, які деталізують положення цієї статті. Такий висновок підтверджується положеннями частини 6 цієї статті, в якій зазначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я, наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція).

Відповідно до п.п.2, 3, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частини 2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (ч.3 ст.266 КУпАП).

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 03.12.2023 року о 03 год. 04 хв. в м.Ужгород, Київська Набережна, 16, керував транспортним засобом марки «VOLVO», номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка ходьба, порушення координації рухів). Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився о 03.26 год. в м.Ужгород, Київська Набережна, 16, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Вказане підтверджується матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 034022 від 03.12.2023 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце обставини вчиненого правопорушення;

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1056796 від 03.12.2023 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121-3 КУпАП;

-розпискою ОСОБА_1 , якою підтвердив факт залишення на зберігання транспортного засобу, в якій міститься запис, що він від її підпису відмовився;

-відеозаписом, що міститься на DVD диску, який долучено до протоколу, на якому зафіксовано обставини вчинення вказаного вище правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Так, з дослідженого відеозапису вбачається, що водій транспортного засобу марки «VOLVO», номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками патрульної поліції 03.13.2024 о 03.04 год., за порушення правил дорожнього руху, а саме, через неосвітлений номерний знак. Працівник поліції повідомив причину зупинки, також запитав чи водій вживав алкогольні напої, і попросив пред`явити документи. Під час спілкування, інспектором поліції у вказаного водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме вказано (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода) та пред`явлено вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння о 03.11 год. на місці зупинки чи в медичному водій відповів: «зараз дві секунди» і кудись пішов, в подальшому о 03.15 год. водій підійшов і сказав: «не буду проходити», працівник поліції його перепитувала «не будете проходити?», «ви будете відмовлятися від огляду?», в подальшому ОСОБА_1 відійшов кудись і працівник поліції сказала водію нікуди не йти. Через кілька хвилин о 03.19 год. запитує чи буде водій проходити огляд, але водій каже «зараз», потім кілька разів запитує відповідь щодо проходження огляду. О 03:22 год. водій сказав що їде в медзаклад, але сказав: «дві мінути», о 03.24 год. водій вже сказав: «відмовляюся на місці», «не їду», «погано себе почуваю», працівник поліції роз`яснює, що в разі відмови відносно нього буде складено протокол за відмову. 03.26 год. водій сказав: «на сто відсотків впевнений відмовляюсь від огляду», але при цьому сказав «можна одну секундочку». В подальшому працівник поліції ще декілька разів перепитувала водія чи поїде проходити огляд, на що він не відповідав, потім декілька разів сказав «кілька хвилин дайте», а в подальшому говорив: «зараз я не можу», «зараз тільки в машину сяду». Після вказаного працівник поліції вказала, що розцінює це як відмову від огляду, яку зафіксовала о 03.26 год. Інспектор знову роз`яснювала, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння передбачена відповідальність і повідомила, що відносно водія буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову від огляду, та приступила до оформлення протоколу. Під час складення протоколу ОСОБА_1 підходив до працівників поліції та говорив: «давайте малюйте мені лінію, я пройду». О 03.54 год. працівник поліції просив водія ОСОБА_1 підійти ознайомитись з протоколом, на що водій зазначав: «я не хочу підписувати», «я зараз їду на освідчення», «ходіть в медичний заклад».

Відеозапис, наявний у матеріалах справи надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

При цьому слід зазначити, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Так, норми ПДР встановлюють у першу чергу обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) ПДР не містять.

Відомості, які наявні у матеріалах справи у своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_1 відмовився пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

В ході судового розгляду не було встановлено обставин, які б свідчили про порушення процедури направлення поліцейським водія ОСОБА_1 для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відтак посилання сторони захисту на вказане, не заслуговують на увагу.

Так, з переглянутого відеозапису чітко вбачається, що працівник поліції неодноразово повторював вимогу водію ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та після відмови водія запитував чи буде проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, також працівник поліції роз`яснював про відповідальність за відмову від огляду. Також на відеозаписі чітко зафіксовано, як ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, і в медичному закладі. Окрім того, з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі вже після оформлення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання сторони захисту про те, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння вважаю необґрунтованими, оскільки у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Щодо твердження сторони захисту, про те що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі розцінюються суддею, як обраний спосіб захисту, що мають на меті лише уникнення від відповідальності особою та повністю спростовуються дослідженим відеозаписом.

Окрім того, визнаються необґрунтованими твердження сторони захисту про те, що відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння свідчить про відсутність пропозиції/вимоги працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та відмови водія від проходження огляду. Відхиляючи твердження в цій частині, звертаю увагу на те, що бланк направлення (додаток 1 до Інструкції) не містить будь-яких даних щодо відмови водія від проходження огляду у медичному закладі, у зв`язку з чим вважає, що відсутність вказаного направлення не є доказом порушення з боку працівника поліції порядку направлення водія для огляду на стан алкогольного сп`яніння, не спростовує порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України. Отже, направлення для проходження відповідного огляду надається у разі згоди водія пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, однак матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Не беруться до уваги і твердження ОСОБА_1 про безпідставність зупинки транспортного засобу, яким він керував, оскільки такі повністю спростовуються переглянутим відеозаписом, на якому чітко зафіксовано факт зупинки транспортного засобу марки «VOLVO», номерний знак НОМЕР_1 , а також те, що працівник поліції повідомила водію причину зупинки, а саме що недостатньо неосвітлений номерний знак.

Щодо посилань захисника на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам законодавства, оскільки ОСОБА_1 не було роз`яснено прав, то такі спростовуються дослідженим відеозаписом, на якому зафіксовано, як працівник поліції роз`яснював водію права та зачитував зміст протоколу, проте ОСОБА_1 відмовився від підпису, про що вказано у протоколі.

Щодо долученого ОСОБА_1 висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуть увагу та швидкість реакції №2327 від 03.12.2023 року, у якому вказано, що ОСОБА_1 був оглянутий 03.12.2023 о 04 год. 20 хв. за його самозверненням, є тверезим, вважаю за необхідне зазначити, що такий висновок підтверджує, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, проте жодним чином не спростовує його вімови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Покази свідків та інші доводи сторони захисту жодним чином не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені під час судового розгляду

Під час розгляду справи не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що працівники поліції були упереджені при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотримання вимог ст. 254, 256 КУпАП, та доданий до нього відеозапис, є належними та допустимими доказами.

Істотних порушень співробітниками патрульної поліції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не встановлено.

Наведені вище докази, досліджені судом, в своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, ухвалюючи дане судове рішення, суд керується також ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України" (п.58) суд наголошує, що відповідно до принципу належного здійснення правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило