Справа № 589/1879/24
Провадження № 3/589/1006/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року м. Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Прачук О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_3,

- про притягнення до адміністративної відповідальності ч.2 ст. 172-15 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 120214 від 24 квітня 2024 року вбачається, що 10 березня 2024 року в період з 08-00 по 14-30 год. начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 відповідно до журналу бойових дій був облікований в п/н «РПГ». Під час перевірки було встановлено, що безпосереднє вибуття з підрозділу до місця несення служби не здійснювалось. Тобто діяння ОСОБА_1 призвело до неприйняття особистої участі у несенні служби з охорони державного кордону, порушень в опрацюванні та веденні оперативної-службових документів, обліку виконання бойових (спеціальних) завдань з охорони і захисту державного кордону під час участі в стабілізаційній операції. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.11, 17 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, п.6 Порядку ведення журналу бойових дій, пп 4, 7, 12 п.2 Посадової інструкції начальника ІНФОРМАЦІЯ_3, та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Тобто, старший лейтенант ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_3, будучи військовою службовою особою, недбало виконував покладені на нього службові обов`язки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, зазначив, що виїжджав і виконував службові завдання, в зв`язку з чим і не було часу для заповнення журналів.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що справа підлягає закриттю.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.2 ст.7 та ст.245, ст.280КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Об`єктивна сторона недбалості, тобто недбале ставлення до служби, передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що, при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, в подальшому продовжений .

Відповідно до частин першої - третьої статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Разом з тим, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені жодними належними доказами. До матеріалів справи не додані докази, зокрема, пояснення інших осіб щодо того, чи виїжджав ОСОБА_1 до місця несення служби та чи виконував службові обов`язки.

Тобто доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 , суду не надано.

До того ж зі змісту протоколу взагалі не зрозуміло в чому саме полягає недбале ставлення до військової служби: не виїзді до місця несення служби чи в порушенні опрацювання та ведення оперативної-службових документів

При цьому одного лише протоколу про адміністративне правопорушення не може бути достатньо для притягнення особи до відповідальності, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дату , час та місце вчинення, і не викликали сумніви у суду. А суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Перекладення такого обов`язку на суд не передбачено.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Таким чином, провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП слід закрити за недоведеністю.

Окрім зазначеного, викликає, як мінімум, подив, що в умовах воєнного стану в прикордонному з рф районі перевіряючі опікуються та стурбовані саме правильністю заповнення журналів та інших паперів, а не з`ясуванням реальних потреб воїнів та їх належним забезпеченням для виконання бойових завдань.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 172-15, ст. ст. 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук