КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/3863/24

24 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Сіренка Максима Юрійовича на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 26 червня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Сіренко Максим Юрійович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року та закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано правової оцінки тим доказам, які надано поліцейським, не надано належної правової оцінки доводам сторони захисту, внаслідок чого було винесено незаконне рішення.

Зазначає, що згідно п. 1. 10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Вважає, що у даній справі ОСОБА_1 не був водієм, у розумінні вищевказаного пункту ПДР, оскільки автомобілем він не керував, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем та докази руху транспортного засобу. На відеозапису не зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Зазначає, що встановлення факту керування транспортним засобом є суттєвою обставиною для подальшої правової кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказує на те, що докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння в справі відсутні а тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Сіренко Максим Юрійович повторно не з`явились, про день та час розгляду справи судом повідомлені в установленому порядку.

24 липня 2024 року на адресу апеляційного суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Сіренка М.Ю. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 повідомив адвоката Сіренка М.Ю. про те, що він перебуває у зв`язку з роботою поблизу кордону з Республікою Білорусь, а тому не може прибути в судове засідання. Доказів на підтвердження вказаних обставин до клопотання захисником не надано. Причини своєї повторної неявки в судове засідання захисник суду не повідомив. З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для визнання причини неявки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника в судове засідання поважною, відмовляє у задоволенні вказаного клопотання та вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Представник Київської міської прокуратури в судове засідання також повторно не з'явився, про день та час розгляду справи прокуратура судом повідомлена, участь свого представника в судовому засіданні не забезпечила. 23 липня 2024 року на адресу суду надійшов лист Київської міської прокуратури в якому прокуратура зазначає, що участь прокурора у розгляді справ за ч.1 ст. 130 КУпАП законом не передбачена та буде виходити за межі повноважень, наданих законодавцем органам прокуратури. З огляду на зазначене, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності прокурора Київської міської прокуратури.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 526576 від 12.02.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп?яніння проведений на місці зупинки поліцейським за допомогою приладу «Drager», за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено позитивну пробу на стан алкогольного сп`яніння з кількісним показником 1.35 проміле; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому міститься підпис ОСОБА_1 про згоду з результатами огляду; копією постанови ЕНА № 1426033 від 12.02.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського на підтвердження зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 526576, складеного інспектором взводу №2 роти №1, батальйону № 4 УПП у м.Києві ДПП старшим лейтенантом Варчак С.О., 12 лютого 2024 року, о 15 год.25 хв., в м. Києві по Шосе Столичному, 31/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проведений зі згоди водія, у встановленому законом порядку, із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510 прилад ARMF-0276, результат 1, 35 %.Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до чеку тестування на алкоголь, результат тестування ОСОБА_1 17.02.1975 року на приладі «Drager Alcotest 7510» - 1,35 %.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд було проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Результат проби позитивний- 1,35%. З результатами ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його власноручний підпис у акті.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1426033 вбачається, що водій - ОСОБА_1 12 лютого 2024 року в м. Києві Шосе Столичне, керуючи транспортним засобом, рухався по смузі, де рух вантажних транспортних засобів заборонено, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису події з боді камери поліцейського вбачається, що працівником поліції було зупинено транспортний засіб «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Працівник поліції повідомив, що у водія різкий запах алкоголю з порожнини рота( зафіксований час на відео 15: 08:30).Було повідомлено водію про відеофіксацію події.

На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу Драгер чи проїхати до лікаря нарколога, водій відповів «давайте без цього» ( зафіксований час на відео 15:09:00).

Працівник поліції повторно пропонує водію пройти огляд на місці за допомогою приладу Драгер, або проїхати до лікаря нарколога, та роз'яснив водію, що він має право відмовитися, на що останній після довгих вагань погодився «продутися» на приладі Драгер ( зафіксований час на відео 15:09:14-15:12:02).

Після контрольного забору повітря водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп'яніння, результат- 1.35 % (зафіксований час на відео 15:27:54-15:29:57).

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9А ПДР України та про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Сіренка М.Ю. про те, що судом першої інстанції було допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано правової оцінки тим доказам, які надано поліцейським, не надано належної правової оцінки доводам сторони захисту, внаслідок чого було винесено незаконне рішення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки судом першої інстанції належним чином були досліджені всі докази, що містяться в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 526576 від 12.02.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, результати аналізу на приладі «Drager», проведеного на місці зупинки, у ОСОБА_1 виявлено позитивну пробу на стан алкогольного сп`яніння з кількісним показником -1.35 проміле; акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому міститься підпис ОСОБА_1 про згоду з результатами огляду; копію постанови ЕНА № 1426033 від 12.02.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського на підтвердження зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Дослідивши докази, надавши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції прийшов до вірного та обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 130 КУпАП, належними та допустимими доказами.

Отже, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у справі доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на те, що вказане спростовується матеріалами справи.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису події з боді камери поліцейського вбачається, що протягом усього спілкування із працівниками поліції будь-яких заперечень щодо того, що саме він- ОСОБА_1 був за кермом транспортного засобу «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_1 ,останній не висловлював,таких заперечень не містять і матеріали справи.

Окрім того, із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1426033 вбачається, що водій - ОСОБА_1 12 лютого 2024 року в м. Києві Шосе Столичне, керуючи транспортним засобом рухався по смузі, де рух вантажних транспортних засобів заборонено, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів оскарження даної постанови.

Отже, факт керування ОСОБА_1 12 лютого 2024 року, о 15 год.25 хв., в м. Києві по Шосе Столичному 31/1 транспортним засобом «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_1 , підтверджується належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, та були досліджені судом.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Сіренка Максима Юрійовича.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Сіренка Максима Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: