Справа № 289/1199/24
Номер провадження 3/289/775/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2024 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Кириленка О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня Малинського фахового коледжу, РНОКПП відсутній в матеріалах справи,

за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД 661772 та серії ААД 661784 від 20 травня 2024 року, 19.05.2024 о 23:35 год по вул. Перемоги в с. Вишевичі Житомирського району Житомирської області ОСОБА_1 керував в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом «ВАЗ 210994», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 а), 2.9 а) ПДР.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Свінцицький Л.В. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутності в діях його підзахисного складу вказаних адміністративних правопорушень. Своє клопотання обґрунтовує тим, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджували порушення водієм автомобіля «ВАЗ 210994», державний номерний знак НОМЕР_1 , положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу. З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем та допустив порушення ПДР. Тому на думку захисника, всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не повинен був виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини. Звернув увагу на те, що на долученому до справи відеозаписі видно, що поліцейські увімкнули проблисковий маячок червоного кольору зустрічному автомобілю, який не порушував норм ПДР, але водій цього автомобіля вимогу поліцейських про зупинку не виконав і не зупинився. Вимога про зупинку зафіксована реєстратором 19.05.2024 о 19 год. 35 хв. Пізніше о 19 год. 37 хв. зафіксовано вже автомобіль, який не рухається, а біля нього знаходяться ОСОБА_1 та його дядько. Тобто хто саме був за кермом наведеного автомобіля поліцейськими не встановленою. Також захиснику не зрозуміло, чому працівники поліції не склали відносно ОСОБА_1 адміністративний протокол за ст. 122-2 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність.

Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаних правопорушень, працівниками поліції до суду надано згадані раніше протоколи про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «Радомишльська лікарня», акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, чек Драгера 6820, копію свідоцтва про повірку газоаналізатора Alcotest 6820.

Разом з тим, вказані докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

З досліджених судом доказів встановлено, що останні не доводять беззаперечно факт керування ОСОБА_1 автомобілем 19.05.2024 о 23:35 год. На відеозаписі видно, що працівниками поліції не зафіксовано факт зупинки транспортного засобу, а спілкування на місці зупинки відбувалось з двома особами, в тому числі ОСОБА_1 , кожен із яких не заперечував факт керування автомобілем.

Натомість матеріали справи не містять письмових пояснень вказаних осіб.

Відповідно до змісту статті ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч. 3 ст. 35).

Як вбачається з матеріалів справи та відеозаписів з фіксацією обставин події, працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм таких положень Правил дорожнього руху чи інших нормативно-правових актів, чинних під час дії воєнного часу, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Не містять таких доказів і наявні у справі відеозаписи з камер поліцейських. Матеріали справи взагалі не містять будь-якого посилання на те, з якої підстави автомобіль «ВАЗ 210994», державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений, і як наслідок, в подальшому за пред`явленою працівниками поліції підозрою ОСОБА_1 повинен був пройти огляд на стан сп`яніння.

За таких обставин суд вважає, що у даному конкретному випадку складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності тлумачаться на її користь, а викладені в протоколах про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протоколи про адміністративні правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказами вини останнього в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Олег КИРИЛЕНКО