Справа № 946/4920/24 Провадження № 3-зв/946/1/24
ПОСТАНОВА

06 серпня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого судді Адамова А.С.,

за участю: секретаря судового засідання Тюміної О.А.,

заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_2 адвоката Драганова Дмитра Миколайовича про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Смокіної Галини Іванівни у справі № 946/4920/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за 172-7 ч. 2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Смокіною Г.І. здійснюється розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за 172-7 ч. 2 КУпАП.

02.08.2024 до суду надійшла заява представника ОСОБА_2 адвоката Драганова Д.М. про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Смокіної Г.І. у вказаній справі.

В обґрунтування заяви представник притягуваного зазначає, що суддя Смокіна Г.І. не може бути безсторонньою, незалежною та неупередженою по даній справі. Так, суддею Смокіною Г.І. розглядалась справа № 946/5791/24 у відношенні ОСОБА_3 про притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП. Справа № 946/4920/24, яка зараз розглядається у відношенні ОСОБА_2 , як і справа № 946/5791/24, яка розглядалась у відношенні ОСОБА_3 , є справами про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП. Так, як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_3 у період, за який вони притягаються до адміністративної відповідальності, займали посаду виконуючого обов`язки директора Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії. ОСОБА_2 , так і ОСОБА_3 притягаються до відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП у тому зв`язку, що виконуючи обов`язки директора Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії, підписали накази про преміювання працівників, у яких з ними є родинні стосунки, ОСОБА_2 - про преміювання сина, а ОСОБА_3 доньки. Крім того, адміністративні матеріали по відношенню до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складені одним і тим самим державним органом - Одеським управління департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України. Отже ці дві справи, № 946/4920/24 у відношенні ОСОБА_2 та №946/5791/24 у відношенні ОСОБА_3 , абсолютно ідентичні та тотожні між собою. При цьому, по справі № 946/5791/24, судом, 30.06.2024 року, вже ухвалена постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. ОСОБА_2 не згодний із висновками посадової особи, що складала протоколи у його відношенні, так само, як і з висновками у відношенні ОСОБА_3 . Однак, як йому відомо від ОСОБА_3 , той не здійснював свого захисту в суді під час розгляду справи, не користувався послугами адвоката, не заперечував, не надавав ніяких доказів на доведення своєї невинуватості. Отже суд, розглядаючи по суті справу № 946/5791/24, досліджував лише докази, надані однією стороною, стороною, яка склала адміністративні матеріали. Морозов же ж налаштований довести свою невинуватість, у зв`язку з чим ним подані відповідні пояснення, заперечення щодо вчинення ним правопорушення, надані також відповідні документи, які підтверджують відсутність його вини. Тим не менш, за вказаних обставин, склалась ситуація, в якій суддя Смокіна Г.І., розглядаючи справу № 946/4920/24 у відношенні ОСОБА_2 вже зв`язана у своїх висновках своїм же судовим рішенням, яке винесено нею по справі № 946/5791/24. Тобто, навіть у разі, якщо вдасться переконати її в доводах притягуваного, вона не матиме можливості прийняти інше рішення у відношенні ОСОБА_2 , адже воно буде суперечить постанові по справі №946/5791/24, винесеній 30.06.2024 року у відношенні ОСОБА_3 по абсолютно аналогічній справі. Один й той самий суддя не має можливості по одних і тих самих, тотожних правовідносинах, приймати два абсолютно протилежні за суттю рішення. Отже, на теперішній час, суддя Смокіна Г.І. не є безсторонньою, неупередженою особою при розгляді справи № 946/4920/24 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності.

В судовому засіданні адвокат Драганов Д.М. просив заяву про відвід судді Смокіної Г.І. у справі № 946/4920/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за 172-7 ч. 2 КУпАП задовольнити з підстав, визначених у заяві про відвід. Зазначив, що суддя не може бути неупередженою та її рішення є передбачуваним.

Суддя Смокіна Г.І. не виявила бажання надати пояснення з приводу заявленої заяви.

Розглянувши заяву адвоката Драганова Д.М. про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Смокіної Г.І. у справі № 946/4920/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за 172-7 ч. 2 КУпАП, заслухавши пояснення заявника в судовому засіданні, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка передбачає поняття «відвід судді» та порядок розгляду заяв про відвід (самовідвід), тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

КУпАП не містять процедур вирішення відводу судді. Тому за аналогією закону слід керуватись нормами КПК України (п. 4 Рішення РСУ № 34 від 08.06.2017).

Положеннями статті 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

У ст.75 КПК України суддя може бути відвідений, якщо є обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до вимог статті 80 КПК України, відвід судді може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути обґрунтованими та доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Однак, заявлений захисником ОСОБА_2 адвокатом Драганова Д.М. відвід судді Смокіної Г.І. не містить належних доводів та аргументів, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді або його упередженості при розгляді даної справи.

Так, доводи заявника в підтвердження наявності підстав для відводу судді Смокіної Г.І. зводяться до того, що вона розглядаючи справу № 946/4920/24 у відношенні ОСОБА_2 вже зв`язана у своїх висновках своїм же судовим рішенням, яке винесено нею по справі № 946/5791/24 відносно іншої особи.

При цьому, суд зазначає, що ухвалення суддею постанови про притягнення іншої особи за такою ж статтею КУпАП, навіть за схожими обставинами, жодним чином не може свідчити про можливу упередженість судді та не може бути підставою для відводу судді з цих підстав.

Крім того, суддя не обмежений під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності висновками зробленими ним же в інших своїх постановах щодо інших осіб за тією ж самою статтею КУпАП.

Інші обставини, які б виключали участь судді Смокіної Г.І. у розгляді даної справи, в ході розгляду заяви про відвід не встановлені, відтак суд приходить до висновку про невмотивованість заяви та відсутність підстав для відводу судді ОСОБА_4 , а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Крім того, суд звертає увагу, що процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням з наведенням мотивів такої незгоди.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.; (далі - Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п.1 ст. 6).

У ряді рішень Європейський суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) намагається більш широко підходити до вирішення питання щодо впливу «досудової» діяльності судді на рівень безсторонності суду.

Так, у справі «Нортіер проти Нідерландів» ЄСПЛ зауважив, що «один лише факт про те, що суддя приймав рішення на досудовому етапі не можна вважати підставою для сумнівів щодо його безсторонності; основне значення у справі мають обсяг і характер цих рішень".

Європейський суд з прав людини і у рішенні Суду від 10 грудня 2009 р. в справі «Мироненко і Мартенко проти України» було констатовано порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Цим рішенням Європейським судом визнано порушення принципу безсторонності суду. Так, у п. 66, 69 і 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

ЄСПЛ у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Отже, суду не наведено підстав для відводу судді, перелік яких визначено законодавством; необ`єктивність, упередженість судді Смокіної Г.І. не доведена. Заява містить лише доводи, що стосуються незгоди з прийняттям суддею рішеннями за наслідками розгляду справи № 946/5791/24, що є виключно припущенням про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Враховуючи викладене, заслухавши наявних учасників провадження, дослідивши матеріали справи, та з метою недопущення сумніву, щодо об`єктивного та неупередженого розгляду вищевказаної справи № 946/4920/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за 172-7 ч. 2 КУпАП, не підлягає задоволенню, оскільки обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Смокіної Г.І. або її заінтересованості в результатах розгляду справи, не доведені.

Керуючись ст.ст.283, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 адвоката Драганова Дмитра Миколайовича про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Смокіної Галини Іванівни у справі № 946/4920/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за 172-7 ч. 2 КУпАП - відмовити.

Матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_2 за 172-7 ч. 2 КУпАП передати для продовження розгляду суддею Смокіною Г.І.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: А.С.Адамов