Справа № 574/585/24
Провадження 3/574/301/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Гук Т.Р., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП « ОСОБА_2 », реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.3 ст.184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №911574 від 28.06.2024 року, 13.06.2024 о 13:08 год. м. Буринь, вул. Першотравнева, 45, Буринської ОТГ, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 керував мотоциклом ТЕККЕN б/н, без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом та скоїв ДТП, чим порушив ст.126 ч.2, ст.124 КУпАП, однак не досяг 16-річного віку, тому до адміністративної відповідальності притягується його матір ОСОБА_1 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій вину свою визнала та розкаялась у скоєному.

Згідно з вимогами ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ст.184 КУпАП не є обов`язковою.

За наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 2 ст.150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичних, духовний та моральний розвиток.

Аналогічні положення щодо обов`язків батьків містить і ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402-ІІІ.

Крім цього ст.8 цього ж Закону встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ст.12 Закону).

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Частиною 3 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Тобто, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, що призвело до вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачена цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п.п.а) п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску

громадян Міністрів України від 08.05.1993 р. № 340 (в редакції постанови КМУ від 20.05.2009 р. № 511) особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія відповідної категорії (далі посвідчення водія).

Відповідно п.2.13. Правил дорожнього руху України право на керування мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) може бути надано - з 16-річного віку. Транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

Таким чином, на момент вчинення правопорушення ОСОБА_3 не досяг віку, з якого може бути надано право керування таким транспортним засобом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості, щодо вчинення неповнолітнім сином ОСОБА_1 - ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, повністю підтверджені доданими до нього матеріалами, а саме: схемою місця ДТП, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , довідками КНП «Буринська лікарня ім. проф. М.П. Новаченка» (а.с.2-19).

Разом з цим, належні та допустимі докази вчинення неповнолітнім ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Так, стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Аналіз диспозиції статті 124 КУпАП свідчить про те, що указана норма є бланкетною, а тому при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення правил дорожнього руху, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що, зокрема, було звернуто увагу і в постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Отже, для вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не вказано про порушення ОСОБА_3 конкретних пунктів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а лише формально зазначено, що останній скоїв ДТП.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Суд не вправі вийти за межі визначені протоколом про адміністративне правопорушення та самостійно змінити, як виклад фактичних обставин правопорушення, так і його юридичну кваліфікацію.

Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, оскільки внаслідок ухилення нею від виконання своїх батьківських обов`язків її неповнолітній син ОСОБА_6 , який недосягнув шістнадцятирічного віку вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.126 КУпАП, а саме керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.

При накладенні стягнення, у відповідності до ст.33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, дані про притягнення її до адміністративної відповідальності в справі відсутні.

Як обставину, що пом`якшує відповідальність необхідно врахувати щире розкаяння винної.

Обставин, що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, внаслідок якого неповнолітній син порушниці став учасником ДТП та отримав тілесні ушкодження, особу порушниці, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, що її обтяжують, суд вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП з порушниці підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ч.3 ст.184, ст.ст.279, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360, 00 (одна тисяча триста шістдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь спеціального фонду Державного бюджету 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.Р. Гук