Провадження №: 3/336/3714/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05.05.2024 серії ААД № 904080, 05 травня 2024 року о 20:50 год. у м. Запоріжжі по вул. Юності, 59, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Volkswagen Polo, днз НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив п. 12.1, 13.1 ПДР України у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем AUDI A4, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався попереду. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилася.

Також не з`явився в судове засідання інший учасник дорожньо-транспортної пригоди, що визначений у протоколі про адміністративне правопорушення як ОСОБА_3 . Судову повістку, направлену на номер телефону, що зазначений у схемі місця ДТП, отримав у застосунок Viber 03.06.2024. Крім того, під час складення повного тексту судового рішення встановлено, що в день розгляду справи, об 11:20 год., надійшло клопотання представника ОСОБА_3 адвоката Гребнєва І.І. про розгляд справи за відсутності потерпілого та його представника.

При розгляді справи суддею досліджено протокол про адміністративне правопорушення, схему дорожньо-транспортної пригоди, письмові пояснення особи, яка притягається до відповідальності (а.с. 8), письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , фотознімки, відеозапис.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: …юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У пункті 4.1 вказаного Рішення Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Як зазначено у п. 39 постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 8 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складову презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі, а також у деяких випадках, за аналогією із кримінальним процесуальним законом, на потерпілого, та не може перекладатися на суд, адже у такому разі суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини встановив критерій доведеності «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі 688/788/15-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Стаття 124 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, порушення якого ставилося в провину ОСОБА_1 особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

При цьому умовами настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності (наприклад, цивільно-правової) є наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, або ж потерпілий повинні були довести порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР України та наявність причинно-наслідкового зв`язку між цим порушеннями Правил дорожнього руху та наслідків у вигляді спричинення пошкодження транспортних засобів (майнової шкоди).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , водій автомобіля Ауді рухався в «хаотичному» порядку, здійснював порушення ПДР України і різко «підрізав» його автомобіль.

Такі пояснення ОСОБА_1 ні особою, що склала протокол, ні потерпілим не спростовані.

Більш того, версія подій, яку описує особа, що притягається до відповідальності, підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Так, у письмових поясненнях ОСОБА_4 зазначено, що він рухався по вул. Юності, коли його обігнав автомобіль Ауді (дуже близько), намагався обігнати автомобіль Фольксваген Поло, що рухався попереду, але йому завадила машина, що рухалася назустріч. Надалі автомобілю Ауді вдалося обігнати Фольксваген, однак перед поворотом він різко загальмував, внаслідок чого сталося ДТП.

Пояснення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 повністю відповідають поясненням ОСОБА_1 .

Письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд відноситься критично, з огляду на таке.

Свідок ОСОБА_5 , зокрема вказує, що транспортним засобом Ауді керував «шофер Владислав».

Свідок ОСОБА_6 зазначив, що саме він керував транспортним засобом Ауді, номерний знак НОМЕР_2 . Після того як він увімкнув покажчик повороту відчув удар в задню частину автомобіля. Вийшовши з автомобіля почали розмову про вирішення питання без оформлення. Після чого приїхала поліція.

Проте вказані пояснення не відповідають змісту відеозапису, адже ОСОБА_1 вказував працівникам поліції на ОСОБА_3 як на водія транспортного засобу. Саме ОСОБА_3 зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення як водій автомобіля Ауді.

Отже, аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені доказами, які б свідчили про наявність причинного зв`язку між можливими порушеннями ПДР України та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, а отже і про наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, згідно із критерієм «поза розумним сумнівом».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Є.С. Боєв

Постанова набрала законної сили ____________ 20___рік

Дата видачі постанови ___________ 20___рік