ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1852/24 Справа № 181/756/24 Суддя у 1-й інстанції - Літвінова Л. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисниці Логвиненко Євгенії Володимирівни, у інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану на постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу головним бухгалтером ПрАТ «Компанія Дніпро», зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановила:

Постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2024 року ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до змісту постанови суду вбачається, що 01 травня 2024 року при камеральній перевірці встановлено порушення головним бухгалтером ПрАТ «Компанія Дніпро» ОСОБА_1 несвоєчасної подачі до установ банку платіжних доручень на сплату до бюджету земельного податку згідно податкової декларації № від 16 лютого 2024 року за терміном сплати 01 березня 2024 року, чим допущено порушення вимог ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисниця Логвиненко Є.В. подала апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить про скасування постанови Межівського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2024 року та закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Обґрунтовуючи доводи поданої апеляційної скарги захисниця зазначає, що як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, граничною датою подання до установи банку платіжних доручень на перерахування належних до сплати сум земельного податку є дата 01 березня 2024 року. Тому, з урахуванням положень ч.2 ст.38 КУпАП, строк притягнення до адміністративної відповідальності посадової особи ПрАТ «Компанія «Дніпро» сплив через три місця після спливу граничної дати подання платіжного доручення 02 червня 2024 року.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 163-2/37129/04-36-04-10-10 від 16.05.2024 року датою вчинення правопорушення визначено 01 березня 2024 року, виходячи із якої строк притягнення до адміністративної відповідальності посадової особи ПрАТ «Компанія «Дніпро» сплив 01 червня 2024 року.

Вказує, що зазначене правопорушення не можна вважати триваючим, оскільки відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення № 163-2/37129/04-36-04-10-10 від 16.05.2024 року належна фактична оплата сум земельного податку відбулася 27 березня 2024 року, тобто до проведення перевірки та складання відповідного протоколу контролюючим органом.

Таким чином, захисниця наголошує, що на час розгляду справи у суді спливли строки, передбачені ст.38 КУПАП.

В судове засідання апеляційної інстанції захисниця Логвиненко Є.В. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомили, але їх неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду

Перевіривши витребувані із Межівського районного суду Дніпропетровської області матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-2 КУпАП, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, апеляційний суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Приписи ст.247 КУпАП є імперативними, а отже вказують на те, що суд у разі закінчення строків повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.

Положеннями ч.2 ст.38 КУпАП визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

При цьому, слід враховувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а), згідно якої п.7 ч.1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, а саме неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення № 163-2/37129/04-36-04-10-10 від 16.05.2024 року, ОСОБА_1 інкримінується несвоєчасне подання до банківських установ платіжних доручень на сплату до бюджету земельного податку згідно податкової декларації № від 16 лютого 2024 року за терміном сплати 01 березня 2024 року.

Таким чином, вважаю, що 02 березня 2024 року, тобто наступний за граничним терміном сплати день, слід вважати днем виявлення адміністративного правопорушення.

Таким чином, тримісячний строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на момент розгляду справи в суді першої інстанції, а саме станом на 25 червня 2024 року, у відповідності ст. 38 КУпАП є таким, що сплинув.

За положеннями п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення підлягає закриттю, за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги захисниці Логвиненко Євгенії Володимирівни, скасування постанови судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2024 року та закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП, без визнання винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисниці Логвиненко Євгенії Володимирівни задовольнити.

Постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2024 року про визнання винною і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-2 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та такою, що оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду О.В. Рябчун