КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/9482/24 Головуючий у І інстанції Воронкін О.А.
Провадження № 22-ц/824/3282/2024 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 липня 2024 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Кострюкова Дмитра Валерійовичана постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2024року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ТОВ «Мінатех», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладені адміністративні стягнення за ст.124 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн та за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення,в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Кострюков Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2024року скасувати в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у цій частині за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що твердження працівників поліції та висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи та на долученому відеозаписі з нагрудної камери поліцейських відсутній зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в тому числі і у стані сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Кострюков Д.В.звертає увагу на те, що після огляду водія ОСОБА_1 працівниками швидкої допомоги було надано довідку, з якої вбачається, що у водія був високий тиск 160/90, високий пульс 99 і йому було записано, що у водія поранення щоки, йому було надано ліки Анаприлін (засіб від високого тиску), заміряно цукор у крові, який склав 7 ммоль/л та було надано ліки - Анаприлін 40 мг.

Вказує, що медичний препарат Анаприлін (згідно інструкції) не сумісний з вживанням алкоголю. Також у водія внаслідок ДТП були забої, закрита травма голови, перелом руки.

Крім того, ОСОБА_1 страждає на високий тиск і за кілька секунд до ДТП втратив свідомість у зв`язку із високим тиском, в результаті чого врізався в бетонний паркан. Момент ДТП він не пам`ятає. Свідки достали водія з машини, коли він був непритомний. ОСОБА_1 не міг зрозуміти де він знаходиться і що трапилося. Алкогольних напоїв останній не вживав, в стані алкогольного сп`яніння автомобілем не перебував. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився, оскільки був майже в непритомному стані після ДТП, не міг нічого зрозуміти, що від нього хочуть.

В апеляційній скарзі звернуто увагу на те, що на долученому до матеріалів справи відеозаписі відсутні дані щодо проведення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на встановлення ознак будь-якого сп`яніння. Тобто, ознаки сп`яніння, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова,працівниками поліції не визначалися.

Таким чином, на переконання захисника, матеріали справи не містять належних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, в тому числі, у стані наркотичного сп`яніння або алкогольного сп'яніння.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Кострюков Д.В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2024року захисник ОСОБА_1 - адвокат Кострюков Д.В. оскаржує лише в частині визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту 2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 дотримано не було.

Згідно з положеннями ч. 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас, за змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Окрім цього, відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15 листопада 2018 року).

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності, у тому числі відеозаписом.

В рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 866084 від 06 квітня 2024 року, який складено відповідно до вимог КУпАП, в якому викладено фактичні обставини скоєного правопорушення, порушені норми закону, кваліфікацію дій особи, який підписано водієм з власноручною позначкою «Пояснення надам у суді. Відмовився так як терміново їхав у лікарню»;

- у рапорті працівника поліції, з якого вбачається, що прибувши на місце виклику, виявили водія транспортного засобу «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нерозбірлива мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння на приладі «Драгер» та у лікаря-нарколога водій відмовився у встановленому законом порядку під відеозапис;

- у направленні водія на огляд для встановлення стану сп`яніння до медичного закладу, який не проводився через відмову водія і який підписано водієм без зауважень;

- на відеозаписі, на якому зафіксовано встановлення особи водія ОСОБА_1 , який підтверджує, що керував автомобілем «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 . Інспектор поліції оголошує виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд на місці зупинки або у медичному закладі, на що водій відповідає «Я відмовляюся від огляду», інспектором поліції роз`яснюються наслідки і складається протокол.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При врученні співробітником поліції ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, останній підписав його без зауважень, тобто жодних заперечень щодо неправильності його змісту та опису самої події не висловив.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода ,виявлені працівниками поліції 06 квітня 2024 року у ОСОБА_1 в розумінні п.п.1, 2, 3 п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а в разі відмови від проходження чи незгодою з результатами тесту в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису вбачається, що інспектор поліції пропонує водієві пройти огляд на місці зупинки, проте ОСОБА_1 відмовляється від проходження тесту; інспектор поліції пропонує водієві проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння - ОСОБА_1 також відмовляється.

Вказаний відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозапис є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео зафіксована вся подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що порушено процедуру огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вони є надуманими та спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичній установі відмовився.

Доводи про те, що поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД 866084 не було виявлено ознак алкогольного сп`яніння, визначених п. З Інструкції, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, оскільки зазначене спростовується відеозаписом події та даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння.

Встановлений судом першої інстанції факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не заперечується ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем апеляційний суд критично оцінює, оскільки при перегляді наявних в матеріалах справи відеозаписів було встановлено, що жодних заперечень щодо не керування автомобілем останній під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення на місці ДТП не висловлював.

Оцінюючи сукупність наявних у справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апелянта про те, що в нього не було ознак алкогольного сп`яніння, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими було порушено процедуру огляду водіїв, не знайшли свого підтвердження, оскільки поліцейські діяли відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ від 09 листопада 2015 № 1452/735.

Доказів порушення працівниками поліції вказаної інструкції матеріали справи про адміністративне правопорушення в собі не містять та скаржником не подані ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кострюкова Дмитра Валерійовичазалишити без задоволення, постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2024року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Д.О.Таргоній