ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/3917/24

Номер провадження 3/495/1890/2024

24 липня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В.,

при секретарі судового засідання: Красовській А.О.

за участю:

особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

захисника адвоката Царенка О.О.

розглянувши у судовому засіданні матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого П/П «Артеменко», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення-

В С Т А Н О В И В:

30.04.2024 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 477218 від 24.04.2024 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2024 року, справа №495/3917/24 розподілена на суддю Анісімову Н.Д.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2024 року, після самовідводу судді Анісімової Н.Д., справа №495/3917/24 передана на розгляд судді Мишка В.В.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 477218 від 24.04.2024 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП обґрунтований наступним.

Так, 24.04.2024 року о 19 год. 40 хв., у м. Білгород-Дністровському, по вул. Єврейській, 14, ОСОБА_2 керував автомобілем Skoda Superb д/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, нестійка хода, червоні очі). Від проходження на місці зупинки транспортного засобу, водій відмовився здійснити здачу аналізів у лікарні та за допомогою Драгеру, що було зафіксовано на відеокамеру Samsung № 4, чим порушив вимоги 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , зазначені в протоколі обставини не визнав, оскільки вони не відповідають дійсності. Пояснив, що на момент приїзду працівників поліції він взагалі не керував вказаним транспортним засобом, а чекав біля автомобіля свою дружину, яка є власником вказаного транспортного засобу та саме вона здійснювала керування автомобілем. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений безпідставно та відсутні будь-які докази, які б свідчили про його винуватість. Просив провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Захисник адвокат Царенко О.О. у судовому засіданні із зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 категорично не погодився, так як в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та просив провадження по справі закрити, з підстав викладених в його письмовому клопотанні. Зазначив, що жодних належних та допустимих доказів в підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч. 1 статті 130 КУпАП не надано. Зазначені в протоколі обставини не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, що в свою чергу підтверджується відеозаписом, який долучений до адміністративного протоколу, та матеріалами справи. З наявних матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, так як керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Вказав, що ОСОБА_2 на час приїзду працівників поліції, яких було визвано для складання протоколу про адміністративне правопорушення, не керував транспортним засобом і таких даних в справі не має, а п.2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лише водія, яким, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, є особа, яка керує транспортним засобом, підстав для проходження ОСОБА_2 огляду, як і для складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП про відмову від проходження такого огляду, не було. Крім цього, зауважив, що докази, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення є недопустими, а саме: відеозапис був зроблений на не дозволений технічний пристрій, який інспектор не отримував, а саме на відеокамеру Samsung № 4, як зазначено у протоколі, порушена процедура проведення огляду ОСОБА_2 . За твердження захисника ОСОБА_2 , в даному випадку вина останнього у вчиненні даного правопорушення належними та допустимими доказами не доведена.

10.07.2024 року у судовому засіданні була допитана у якості свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, ОСОБА_3 пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_2 відносно якого складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначила, що у її власності перебуває автомобіль Skoda Superb д/з НОМЕР_1 , яким вона керувала 24.04.2024 року та приїхала на вул. Єврейську, 14 у м. Білгород-Дністровському, де у парку «Перемоги» залишила належний їй автомобіль та пішла до салону краси. Після того, як повернулася із салону побачила, що біля її автомобіля знаходиться її чоловік та працівники поліції. Затвердила, що її чоловік ОСОБА_2 не здійснював керування її автомобілем, а чекав біля нього, поки вона повернеться із салону краси.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисника Царенко О.О., які наполягали, що ОСОБА_1 не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а чекав біля нього свою дружину із салону краси, коли до нього підійшли працівники поліції, а також свідка ОСОБА_3 , яка підтвердила, що на той час саме вона була водієм вказаного транспортного засобу, дослідивши матеріали провадження, зокрема і відеозапис з CD-диску, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із п.2.9 Правил дорожнього руху України, забороняється водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Диспозицією ст.130 ч.1 КУпАП, передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Отже, за змістом закону, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_2 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно із п.1.5 ПДР України, водій-особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії .

Відповідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 477218 від 24.04.2024 року, 24.04.2024 року о 19 год. 40 хв., у м. Білгород-Дністровському, по вул. Єврейській, 14, ОСОБА_2 керував автомобілем Skoda Superb д/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, нестійка хода, червоні очі). Від проходження на місці зупинки транспортного засобу, водій відмовився здійснити здачу аналізів у лікарні та за допомогою Драгеру, що було зафіксовано на відеокамеру Samsung № 4, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни.

У протоколі дії водія ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, в матеріалах справи відсутній відеозапис з бодікамер працівників поліції, який би підтверджував факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, а наявні тільки дані, що ОСОБА_2 перебував не далеко від автомобіля, який не рухався.

Тобто, докази керування водієм ОСОБА_2 транспортним засобом в матеріалах справи відсутні, як і відсутні будь-які докази про те, що останній за обставин, зазначених у протоколі від 24.04.2024 року, керував автомобілем Skoda Superb д/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За відсутності доказів керування ОСОБА_2 транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі, ОСОБА_2 у розумінні диспозиції ст.130 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення за ознакою відмови від проходження огляду на стан спяніння, так як відсутні докази керування останнім транспортним засобом на момент зупинення автомобіля працівниками поліції, і як наслідок не може нести відповідальність.

Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією (про захист прав та основоположних свобод людини) для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Так, відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи відповідно до статті 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, та враховуючи те, що під час розгляду справи обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 477218 від 24.04.2024 року не знайшли свого підтвердження, а саме встановлення факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст.33-35, 40-1, ч.1 ст.130, 221, 247, 268, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, або представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду.

Суддя В.В. Мишко