Справа №938/213/24
Провадження № 3/938/162/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, жителя АДРЕСА_1 ,-

В С Т АН О В И В:

Водій ОСОБА_1 11.03.2024 року о 00.28 годин по вул.Франка в селищі Верховина Верховинського району керував транспортним засобом ВАЗ 21093 реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У ст.268 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи призначено 15.03.2024 року, який у подальшому відкладено на 10.04.2024 року в зв`язку з відсутністю відомостей про вручення судової повістки особі, яка притягається до відповідальності.

Судове засідання 10.04.2024 року відкладено на 08.05.2024 року у зв`язку з витребуванням інформації від ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо мобілізації ОСОБА_1 .

Судова повістка на 10.04.2024 року повернулася до суду 09.04.2024 року з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 12-15).

На витребувану судом інформацію ІНФОРМАЦІЯ_3 16.04.2024 року подав до суду повідомлення про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до лав Збройних Сил України не призивався (а.с.18).

Судове засідання 08.05.2024 року надалі відкладено на 12.06.2024 року та на05.07.2024 року в зв`язку з неповідомленням особи про розгляд справи, судові повістки на 08.05.2024 року та 12.06.2024 року повернулися до суду 03.05.2024 року, 28.05.2024 року та 08.07.2024 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 19-22,25-28, 37-39).

Судове засідання 05.07.2024 року відкладено на 05.08.2024 року, судовий виклик повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 43-46).

Судом вживалися й інші заходи, спрямовані на повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду даної справи, зокрема, шляхом опублікування оголошення про його виклик до суду на офіційному сайті судової влади України, зокрема на 12.06.2024 року, 05.07.2024 року, 05.08.2024 року (а.с. 24, 29,31,36 ,47).

При цьому, суд бере до уваги той факт, що громадянину ОСОБА_1 достеменно відомо про складення відносно нього вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення 11.03.2024 року, від підписання якого він відмовився (а.с.1).

Окрім того, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Відповідно до ч. 2 ст.268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 цього Кодексу, не належать до переліку справ, при розгляді яких є обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, неявка ОСОБА_1 в судове засідання не є перешкодою для проведення розгляду даної справи.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№587782 від 11.03.2024 року, записами відеофіксації за 11.03.2024 року, які містяться в матеріалах провадження.

Зокрема, зі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№587782 від 11.03.2024 року (а.с.1) вбачається, що водій ОСОБА_1 11.03.2024 року о 00.28 годин по вул.Франка в селищі Верховина Верховинського району керував транспортним засобом ВАЗ 21093 реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, а саме поліцейським Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській областізі заповненням всіх необхідних реквізитів, встановленихст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 , роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено про розгляд справи у Верховинському районному суді, від підпису протоколу та дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився на підставі ст. 63 Контитуції України.

У ч.2 ст.266 КУпАП закріплено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків; матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На виконання ч.2 ст.266 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД№587782 від 11.03.2024 року до матеріалів справи додано запис відеофіксації правопорушення .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена такими матеріалами справи, які досліджені в суді, а саме:

- роздруківкою показників спеціального технічного засобу алкотестера «Drager(а.с.2), з якої вбачається, що тест №3937 на стан сп`яніння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено 11.03.2024 року, результат тесту 2,39‰, від підпису ОСОБА_2 відмовився;

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/6938 газоаналізатору Alkotest drager 6810, чинного до 20.12.2024 року (а.с.3);

- диском із записом відеофіксації (а.с. 7), на яких зафіксовано та відображено, як працівник поліції підходить до зупиненого автомобіля, повідомляє про відеофіксацію, представляється, запитує особу чоловічої статі, чи він розуміє причину зупинки; особи чоловічої статі відповідають, що комендантська година; працівник поліції повідомляє причину зупинки та пропонує пред`явити документи; особа чоловічої статі, яка сиділа за кермом автомобіля та вимкнула двигун автомобіля пред`являє документи на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; працівник поліції пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в зв`язку з явними ознаками алкогольного сп`яніння; ОСОБА_1 погоджується, проходить огляд на місці зупинки транспортного засобу, результат якого 2,39 проміле; ОСОБА_1 не згідний з результатом; працівник поліції роз`яснює, що у разі не згоди водій має право пройти огляд в медичному закладі; ОСОБА_1 погоджується пройти огляд в медичному закладі, але в подальшому відмовляється їхати до лікарні; надалі ОСОБА_1 повідомляє працівнику поліції про те, що він не згідний з результатом огляду на місці зупинки та не згідний їхати до медичного закладу; працівник поліції повідомляє про складання протоколу за ст. 130 КУпАП та роз`яснює права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; ознайомлює із складеним протоколом та пропонує його підписати; ОСОБА_1 відмовляється підписувати протокол; працівник поліції повідомляє про направлення протоколу поштою рекомендованим листом.

Також в матеріалах справи наявні:

- рапорт працівника поліції на ім`я начальника, яким він інформує про правомірність їх дій 11.03.2024 року під час складання адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 ;

- постанова відносно ОСОБА_1 від 11.03.2024 року за ч.1 ст. 126 КУпАП (а.с.6);

- довідка Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області від 11.03.2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністртативної відповідальності (а.с. 5).

Суддя приймає до уваги, що вищевказаний рапорт є документом внутрішнього користування, оскільки його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та не є доказами відповідно до ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності зі законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ст.252КУпАП оцінкадоказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожньогоруху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судя дослідив відеозапис з нагрудної камери поліцейського, де чітко зафіксована основна об`єктивна інформація в такому вигляді, як відбувалися події тоді відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Підстав вважати відеозапис змонтованим немає і цей відеозапис є прямим і беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 .

Також, суд вважає, що наявні відеоматеріали дозволяють встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки ними зафіксовано як останній проходить огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат якого 2,39 ‰ та з яким ОСОБА_1 не погодився, при цьому на пропозицію працівника поліції пройти огляд в медичному закладі відмовився.

Суд звертає увагу і на те, що присутність двох свідків є обов`язковою тільки у разі неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису (ч. 2 ст. 266 КУпАП).

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`ягніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи, що ч.1 ст.130 КУпАП, є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що закріплено в п. 2.5 Правил дорожнього руху, про порушення якого зазначено в протоколі серії ААД № 587782 від 11.03.2024 рокускладеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Також згідно з Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я(п.6). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду(п.8).

Даних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримувався, оскільки керував транспортним засобом, пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, висловив незгоду з результатом огляду та на пропозицію працівника поліції пройти огляд в медичному закладі відмовився від проходження такого огляду.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за вчиненя вказаного правопорушення шляхом накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суб`єктами адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водії або інші особи.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з листа Територіального сервісного ценрту МВС №2643 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях від 19.06.2024 року, ОСОБА_1 видано посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 на право керування транспортними засобами категорії «В» і «С». Дане посвідчення водія має статус «Підлягає вилученню» (а.с. 33).

Враховуючи вищевказане до ОСОБА_1 слід застосувати покарання у виді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, як вбачається із постанови Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2024 року (справа №938/17/24, провадження №3/938/64/24) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого.1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік. Судове рішення набрало законної сили 22.03.2024 року (а.с.40-41).

Відповідно до ч.3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

У ч.2 ст.317-1 КУпАП закріплено, що особа вважається позбавленою права керувати транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повторно вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, - 11.03.2024 року о 00.28 годин, а вищевказана постанова Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2024 року, якою його позбавлено права керувати транспортними засобами на 1 рік, набрала законної сили 22.03.2024 року, тобто саме після постановлення та набрання законної сили постанови від 11.03.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 винен ще і в іншому адміністративному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення цієї попередньої постанови, то відповідно не підлягає до застосування ч.3 ст.30 КУпАП, тому строки покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, призначені за цією та попередньою постановами, не слід приєднювати один до одного.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому зі ОСОБА_1 слід стягнути судовій збір у розмірі 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283-284, 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Суддя Наталія ЧЕКАН