Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1207/24 Головуючий у 1-й інст. Шимон Л. С.
Номер провадження №33/4805/1028/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Кутлиєва Б.Н., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Кутлиєва Батира Наркулийовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 10 червня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10 червня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні 27.01.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 27 січня 2024 року о 01 год 54 хв в м. Житомирі, вул. Святослава Ріхтера, 62 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення мови. Водієві у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу алкотест Драгер або в найближчому медичному закладі, на що водій відмовився. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Кутлиєв Б.Н. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Відеозапис не є безперервним та не містить ідентифікуючі ознаки відеозапису - не зазначено носія інформації, на який здійснювався відеозапис, його походження, відсутнє в додатках до протоколу.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кутлиєва Б.Н., дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або в закладах хорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення від 27.01.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 27 січня 2024 року о 01 год 54 хв в м. Житомирі, вул. Святослава Ріхтера, 62 керував транспортним засобом Peugeot д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення мови. Водієві у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу алкотест Драгер або в найближчому медичному закладі, на що водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортного засобу був відсторонений відповідно до ст. 266 КУпАП (а.с. 1).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився; постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1318044 від 27.01.2024 відносно ОСОБА_1 частиною 1 статті 126 КУпАП; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; рапорті командира взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Житомирській області В.Козарчука; наявним в матеріалах справи відеозаписами обставин події з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається, що ОСОБА_1 безумовно керував транспортним засобом та його зупинка відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» і була обумовлена вимогами ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», п. 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573.

Також з відеозапису обставин події вбачається, що патрульний автомобіль слідував за автомобілем автомобіль Peugeot д.н.з. НОМЕР_1 і після увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору транспортний засіб проїхавши певну відстань, зупинився. Автомобіль Peugeot стоїть із включеними габаритами, стопами, із заведеним двигуном, в транспортному засобі перебував не тільки ОСОБА_1 , а й інші особи. Вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_1 Відеозапис періоду руху транспортного засобу до його зупинки та відкриття дверей є безперервним, що спростовує доводи скарги про те, що автомобілем не керував ОСОБА_1 . В ході з`ясування обставин та перевірки документів, з боку ОСОБА_1 протягом усього часу відеофіксації присутня ненормативна лексика, останній має явні ознаки алкогольного сп`яніння, зверхнє відношення до екіпажу патрульних, факт керування ним автомобілем заперечується, ОСОБА_1 зазначає про те, що його не зупиняли, при цьому пасажир автомобіля вказує про те, що «ми їхали, стали, зупинилися». Поліцейським вказує, що у водія ОСОБА_1 вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, та пропонує останньому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, на шо ОСОБА_1 зазначає «ти мене не зупиняв, я йшов, не їхав». Працівником патрульної поліції ОСОБА_1 повідомлено про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , був зупинений екіпажем «Берет-1», про що вказаним екіпажем надано відео. Водієві ОСОБА_1 повторно працівником поліції було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, на що ОСОБА_1 відмовився, з підстав чого, що «ви мене не зупиняли». При цьому, ОСОБА_1 неодноразово ставиться запитання до працівника поліції стосовно того «а яка причина зупинки?», на що працівниками поліції зазначається про дію комендантської години, встановленої на період воєнного стану в країні.

З урахуванням наведеного подальші дії працівників поліції вчинені у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи технічних характеристик приладу (приладів), на який проводилася відео зйомка, не спростовує об`єктивність інформації, яка зібрана за допомогою зазначеного приладу (портативний відеореєстратор нагрудних камер поліцейських (а.с. 1)). Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення є посилання на відеоматеріали, що додаються до нього, зокрема, портативний відеореєстратор MOTOROLA VB 400 № 475060 та MOTOROLA VB 400 № 475453. Отже, долучені докази дають змоги встановити джерело походження відеозапису. Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обґрунтовані висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозаписам, як належним та допустимим доказам та які не мають ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи і який відповідає вимогам ст. 251 КУпАП. З урахуванням наведеного, судом першої інстанції надано належну оцінку факту не безперервності відеозапису на предмет його належності та достатності для встановлення обставин справи. Зазначені доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції і суд надав їм правильну, повну та неупереджену оцінку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду в достатній мірі дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кутлиєва Батира Наркулийовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10 червня 2024 року - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь