П О С Т А Н О В А

Справа № 126/1295/24

Провадження № 3/126/800/2024

"06" серпня 2024 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області

Хмель Р. В.

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 126 ч.5 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №133874 від 12.05.2024 встановлено, що в цей же день, о 20:30 год., в с.Флорино, по вул. Вокзальній, ОСОБА_1 керував автомобілем Тойота НОМЕР_1 та під час перевірки встановлено, що водій не має права керувати даним видом ТЗ. Дане порушення ОСОБА_1 вчинив вдруге на протязі року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Від адвоката Рябокінь Р.П. надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, яке останній обгрунтував відсутністю допустимих доказів, що ОСОБА_1 протягом року був притягнутий до відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тобто за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, а також те, що на момент складення адміністративного протоколу йому виповнилося лише 17 років, та як неповнолітній особі працівники поліції не забезпечили участь законного представника ОСОБА_1 чи захисника, не роз`яснили йому спеціальне право, визначене ст. 270 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та доводи адвоката, суд доходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Таким чином, для кваліфікації дій особи за ч. 5 ст. 126 КУпАП в обов`язковому порядку підлягає встановленню обставина вчинення порушення особою за ст. 126 КУпАП вперше, а також час вчинення такого, який має мати місце в проміжку до одного року до вчинення повторного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що порушення вчинене повторно протягом року

Згідно з п. 3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 №1395, повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Окрім того, згідно з п. 6 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або після повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Всупереч вказаному, до протоколу про адміністративне правопорушення, долучено лише розписку та сд-диск.

Щодо долученого, до протоколу про адміністративне правопорушення, СД- диску з відео записами, на яких зафіксовано, те як поліцейський запитує у ОСОБА_1 : «на гольфові чорному їхав ти?» на що останній відповів "так". Також, звучало запитання поліцейського: «пане водій, у вас раніше не було посвідчення водія?» та "незнаю, ще рік назад чи пів щось помінялося, є посвідчення водія?", то суд звертає увагу на те, що такий запис також не містить відомостей, щодо дати та часу вчинення порушення, органу, що притягнув ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, виду та розміру адміністративного стягнення.

Таким чином, оскільки, в матеріалах справи відсутня постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, яка б підтверджувала вчинення ним протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч. 2-4 ст. 126 КУпАП протягом року, відсутній будь-який документ, що підтверджує наявність такої постанови з посиланням на її дійсні реквізити, то суд погоджується з доводами захисника, про те, що у матеріалах справи відсутні докази повторності вчинення правопорушення ОСОБА_1 .

Крім того, як вбачається з протоколу, до адміністративної відповідальності притягається особа, якій на момент вчинення правопорушення виповнилось 17 років.

Відповідно до ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права.

Хоча у КУпАП і відсутнє визначення поняття неповнолітні, але ст. 13 цього ж кодексу передбачає відповідальність неповнолітніх, до яких, як можна зрозуміти, відносять осіб віком від 16 до 18 років. Своєрідність неповнолітніх як спеціального суб`єкта адміністративної відповідальності, передусім, полягає у тому хронологічному віці, який обумовлює психічний та фізіологічний розвиток особистості, набуття нею певних знань, навичок та вмінь, що дає змогу усвідомлювати суспільну небезпечність своїх дій та керувати ними.

Істотного значення для захисту прав та інтересів неповнолітнього правопорушника набуває можливість участі його батьків або законних представників при першому поясненні та складанні протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому існує потреба у визначенні процедури залучення батьків неповнолітнього до участі у провадженні у справі - повідомлення батьків неповнолітнього правопорушника або інших осіб в якості його законних представників та виклик для складання протоколу або залучення їх у якості законних представників, можливість участі яких передбачена ст. 270 КУпАП.

У постанові від 18.01.2024 (справа № 522/12566/18) Верховний Суд зазначив, що за змістом статей 254, 258, 256, 268 КпАП притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, встановивши, що ОСОБА_1 , на час вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення був неповнолітнім, поліцейський не роз`яснив йому право його спеціальне право, передбачене ст. 270 КУпАП та не забезпечив участь його законного представника чи захисника, під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, хоча в цьому випадку зобов`язані були такі дії вчинити, шляхом повідомлення і залучення до справи захисника та його батьків - законних представників, як того вимагають загальні положення норм права як національного так і міжнародного, зокрема Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.

Відтак, докази по справі відносно неповнолітнього, здобуті поліцейським з порушенням вимог ст.ст. 245,270 КУпАП, а саме без участі законного представника чи захисника, тобто з порушенням юридичних гарантій захисту прав і законних інтересів неповнолітнього, а тому, є недопустимими.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед Законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, поваги до людської гідності, загальними принципами здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури, суд вважає, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. недоведена належними, допустимими та беззаперечними доказами.

При цьому, відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, закрити, за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 7, п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за 5 ст. 126 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд.

Суддя Р.В.Хмель