П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Оксана Вознюк розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону №2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області відносно

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонер, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 24.07.2024 надійшов адміністративний матеріал за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173-2 розглядаються протягом доби.

Гр. ОСОБА_1 , з`явився в судове засідання В судовому засіданні встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та роз`яснено права та обов`язки. В судове засідання також з`явився ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є сином ОСОБА_1 , в якості свідка.

Крім того в провадженні судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Вознюк О.Л. перебувають адміністративні матеріали стосовно громадянки ОСОБА_3 щодо вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Зважаючи на те, що обидві справи стосуються одних і тих самих подій, які мали місце 13.07.2024, їх розгляд проводився одночасно без об`єднання матеріалів адміністративних справ.

Дослідивши адміністративний матеріал, заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу та свідка, суддя встановила таке.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідальність згідно з ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», передбачено, що діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення, 13.07.2024 року о 19 год 22 хв в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме висловлювалась нецензурною лайкою та здійснювала удари палицею по руці, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. (протокол серії ВАД №126539 від 13.07.2024)

Відносно ОСОБА_1 винесено ТЗП серії АА274793 строком на 10 діб.

Відповідно до заяви та пояснень від 13.07.2024 громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначено наступне 13.07.2024 о 19 год 22 хв за місцем її проживання прийшла її сестра ОСОБА_4 з п`ятирічним сином. Її свекруха ОСОБА_1 почала нецензурно виражати в бік ОСОБА_4 , ображати її, кричати, щоб вона вийшла. Почувши це ОСОБА_5 вийшла з будинку, з метою припинити конфлікт, однак безуспішно. Потім ОСОБА_1 почала ображати невістку, сина та двох малолітніх онуків і здійснила спробу вдарити старшого онука, однак ОСОБА_5 прийняла удар на себе та отримала тілесні ушкодження.

Аналогічні пояснення надала свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила факт сварки з невісткою ОСОБА_6 , однак заперечила факт бійки. Додатково надала Консультаційний висновок спеціаліста від 14.07.2024, де встановлено діагноз: поверхнева травма волосистої частини голови, забій грудної клітки.

Потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 ображала її з використанням нецензурної лайки та нанесла декілька ударів палицею, на підтвердження чого надала Консультаційний висновок спеціаліста від 14.07.2024, де встановлено діагноз: забій грудної клітки, забій інших та неуточнених частин лівого передпліччя від 13.07.2024.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначив, що 13.07.2024 року його мати вчинила сварку, почала нецензурно виражати в бік його сім`ї. Зазначив, що факту бійки не було, але була штовханина між його матір`ю та дружиною, внаслідок чого обидві отримала синці.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею взято до уваги, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є триваючим в часі та пов`язаний з неузгодженістю між ними у питанні спільного проживання в одному будинку, який хоча і має різні входи, однак вони виходять на одне подвір`я. Крім того, між учасниками конфлікту наявний судовий спір з приводу встановлення права користування житлом. Такий довготривалий конфлікт сам по собі має ознаки постійної психологічної напруги, яка, як підтверджено дослідженими матеріалами, перейшла в іншу форму домашнього насильства фізичну.

Відтак дослідивши адміністративні матеріали, дослідивши відео, що долучено до матеріалів, суддя дійшла висновку, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи. Відтак наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, оскільки в його діях передбачені ознаки вчинення фізичного (штовханина) та психологічного (нецензурна лайка, словесні образи) насильства. При цьому приїзд працівників поліції не зупинив сторони конфлікту, вони і в подальшому продовжували словесну суперечку між собою.

Водночас, як вбачається з досліджених матеріалів, постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.04.2024, постановленій у справі № 357/4253/24 ОСОБА_1 вже притягалась до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, отже визначена в протоколі про адміністративне правопорушення кваліфікація діяння ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, як такого, що вчинено особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті є вірним.

Доказів, що підтверджують обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судді не надано.

При застосуванні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, відповідно до якої уповноваженим працівником поліції визначено рівень небезпеки ОСОБА_1 як середній, її відношення до вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, суддя дійшла висновку, що стягнення у вигляді штрафу, в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 40-1, 173-2, 221, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до неї стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн (триста сорок гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяОксана ВОЗНЮК