Справа № 404/5822/24
Номер провадження 3/404/2111/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Куценко Олександр Володимирович, розглянувши матеріали справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , порушила п.2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме не видала розрахункового документу встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції 15 грн та 26 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.155-1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що в даному випадку вона «ФОП ОСОБА_1 » є платником єдиного податку другої групи та застосовує програмний реєстратор розрахункових операцій (ПРРО), фіскальний номер ПРРО , дата реєстрації 30.04.2024 р. Під час перевірки, а саме 12.06.2024 р. при проведенні контрольних розрахункових операцій, розрахунки проводились через ПРРО, а не через POS- термінал, та відповідно був створений ПРРО електронний розрахунковий документ. При цьому зазначає, що посадові особи при проведенні контрольного розрахунку відмовились від отримання розрахункового документу в електронному вигляді та не надали абонентський номер або адресу електронної пошти, сказавши, що таке їм не підходить, треба лише їм надати друкований паперовий чек, тому просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП виходячи з такого.

Положеннями ч.1 ст.155-1 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

01.08.2020 р. набув чинності ЗУ України «про внесення змін до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та інших законів України щодо детінізації розрахунків у сфері торгівлі та послуг» від 20 вересня 2019 року №128-ІХ, який дозволив використовувати програмні РРО як альтернативу апаратним.

З 01 січня 2022 року перелік суб`єктів господарювання, які повинні застосовувати РРО та/або програмні РРО, значно розширився та відповідно застосування РРО та/або програмних РРО стало обов`язковим для платників єдиного податку другої - четвертої груп незалежно від обсягу доходу за умови здійснення ними розрахункових операцій.

В Закон України від 20 вересня 2019 року № 128-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та інших законів України щодо детінізації розрахунків в сфері торгівлі і послуг» зазначено, що розрахунковий документ може бути створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій OR-коду. який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти, тобто в даному випадку ОСОБА_1 дотрималась всіх норм та приписів закону та створила електронний розрахунковий документ. Доказів на спростування позиції ОСОБА_1 суду надано не було.

Крім того, суддя звертає увагу на той факт, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучено акт фактичної перевірки від 21.06.2024 року, де зазначено початок перевірки 12.06.2024 р. о 15 год. 12 хв. В той час, як зазначено в самому акті, придбання товару мало місце о 15 год. 14 хв., тобто в акті зафіксовано факт вчинення правопорушення, відбулося через 2 хв. після складання протоколу, що свідчить про упередженість осіб, які складали даний протокол.

Зважаючи на викладене, долучені до справи документи не містять достатніх доказів, які б підтверджували вказані у протоколі про адміністративне правопорушення відомості, тому вина ОСОБА_1 визнається недоведеною. Відтак, суд, не виходячи за межі тверджень, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, позбавлений можливості встановити їх.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За викладених обставин, оскільки суть та обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, належно не викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а обставини, які підлягають доказуванню у цій справі, про які зазначено раніше, не доведені, суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.155-1, ст.ст.265, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Куценко