Справа № 603/486/24
Провадження № 3/603/303/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2024 р. м. Монастириська:

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, до адміністративної відповідальності притягувався: 24.04.2024 року за ч. 1 ст. 152-16 КУпАП,

- за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Сектором поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області до Монастириського районного суду Тернопільської області направлені матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Так, 20.07.2024 року близько 12 год 00 хв ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно свого брата ОСОБА_2 , що виражалось в погрозах фізичною розправою, залякуванні, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода фізичному здоров`ю постраждалої особи (Справа №603/492/24).

23.07.2024 року близько 11 год 30 хв ОСОБА_1 перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,, порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА№332864 від 22.07.2024 року, яким терміном на 10 діб заборонено в будь-який спосіб контактувати з братом ОСОБА_2 , (Справа №603/486/24).

ОСОБА_1 вину в інкримінованих йому правопорушеннях визнав повністю у вчиненому розкаявся, просить суд суворо його не карати.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку вчинення домашнього насильства та за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, вчинених особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті.

Незважаючи на визнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні вищевказаних правопорушень підтверджується належними та допустимими доказами, що були предметом перевірки в судовому засіданні.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень пов`язаних із вчиненням домашнього насильства підтверджується такими засобами доказування:

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 22.07.2024 року серії ВАД №163700, складеного ДОП СПД №1 (м. Монастириська) майором поліції Дидиною Д. Ю.;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 22.07.2024 року;

-письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 22.07.2024 року, які містяться в матеріалах справи;

Також, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення пов`язаних із невиконанням тимчасового заборонного припису підтверджується такими засобами доказування:

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 23.07.2024 року серії ВАВ №981701, складеного ДОП СПД №1 (м. Монастириська) старшим лейтенантом поліції Гриняком Р. А.;

-даними письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справ;

-даними термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА№332864 від 22.07.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 було заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, ОСОБА_2 , на 10 діб з 18 год 30 хв 22.07.2024 року до 18 год 30 хв 01.08.2024 року.

Оцінюючи встановлені судом обставини та аналізуючи вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини суд констатує таке.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суб`єктом цього адміністративного правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру саме до одного із членів своєї сім`ї (домашнє насильство), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

-домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

-фізичне насильство (саме такий вид домашнього насильства, інкримінований ОСОБА_1 ) - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характер.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення насильства фізичного характеру особою яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті.

Також, положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

-терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Цей припис виноситься у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст. 33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, пом`якшуючі обставини розкаяння у вчиненому та обтяжуючі обставини судом не встановлені, а також беручи до уваги те, що даними діями нікому не завдано шкоди, дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт, що передбачено ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості та невідворотності відповідальності та відповідатиме меті адміністративного стягнення.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, ч. 2 ст. 173-2, ст.ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян