Провадження № 3/175/5326/24
Постанова

Іменем України

29 липня 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Ребров С.О., розглянувши матеріали, що надійшли з БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

17 травня 2024 року о 04:30 годині, водій ОСОБА_1 , у м. Краматорськ по вулиці Елеваторна біля буд.№48 відволікся від керування, не обрав безпечну швидкість та здійснив наїзд на паркан біля будинку №48. Тобто водій ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 12.1 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КупАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що про розгляд справи був сповіщений належним чином та завчасно, шляхом направлення йому повідомлення про дату та час розгляду справи. Жодних заяв та клопотань, щодо відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності до суду не надійшло, таким чином це дозволяє суду розглянути справу у відсутність цієї особи, оскільки положення ст. 268 КУпАП не містять вимоги щодо обов`язкової участі означеної особи при розгляді справи в суді.

Для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду.

Неявку до суду ОСОБА_1 , який обізнаний про складання адміністративного протоколу у відношенні нього та призначення судового засідання, суддя розцінює як спробу до затягування судового розгляду з метою уникнення відповідальності.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в п.41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

За приписами ч. 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного, що провина ОСОБА_1 , у скоєнні ДТП за вказаних у адміністративному протоколі обставин підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 906524 від 17 травня 2024 року та схемою місця дорожньо-транспортної пригоди із якої убачається, що через порушення водієм ОСОБА_1 , вимог пункту п. 12.1 ПДР сталася ДТП, письмовими поясненнями.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожний наведений вище письмовий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним письмовим доказам, оскільки вони узгоджуються між собою.

Враховуючи характер і наслідки вчиненого правопорушення, а також особу ОСОБА_1 , відносно якого відсутні відомості щодо притягнення до адміністративної відповідальності за інші правопорушення на транспорті, суд також враховує те, що ОСОБА_1 , вчинив порушення Правил дорожнього руху України, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення, приходить до переконання, піддати його мірі адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом (ст. 40-1 КУпАП).

Згідно ст. 4 Закону України про «Судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатної особи у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 7, ч.1 ст. 40-1, 124, 251, 280 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

З урахуванням частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП та примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої, служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в розмірі 1 700,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави суму судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. (отримувач: ГУК у Дн-кій обл/ОТГсмтСлобож/22030101, код отримувача за банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), рахунок отримувача UA00004457, «00» Без деталізації за відомчою ознакою).

Копію постанови для відома вручити ОСОБА_1 та направити начальнику БПП в м.Краматорськ та Слов`янськ в Донецькій області.

Крім того, копію постанови в частині сплати суми штрафу та судового збору, у разі добровільної несплати, для примусового виконання, направити до відповідного відділу ДВС України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Постанова набрала законної сили ___ ____________ 2024 року.

Суддя С.О. Ребров