Справа № 752/7458/24
Провадження №: 3/752/3679/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 червня 2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, повторно 01.04.2024 о 14 год 50 хв, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку із дружиною ОСОБА_2 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою та принижував, виганяв з дому, тим самим вчинив домашнє насильство.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у спосіб, передбачений ст. 277-2 КУпАП. Причини неявки суду не повідомив, що дає підстави розглянути справу за його відсутності, вважаючи його належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи. Окрім того присутність особи, яка притягається до адміністративній відповідальності по даній категорії справ, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення домашнього насильства.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.10.2023 ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 грн. за скоєння правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини та невиконання термінового заборонного припису, що вчинено повторно протягом року.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , окрім обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується даними рапорту, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 .

Досліджені судом докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного та економічного характеру відносно ОСОБА_2 , що вчинено повторно протягом року, після накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено. Повторність у даному випадку є кваліфікуючою ознакою відповідно до ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи дані про особу правопорушника, його похилий вік, ставлення, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 33-35, 36, 40-1, ч. 2 ст. 173-2, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В