ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1846/24 Справа № 235/863/24 Суддя у 1-й інстанції - Назаренко Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретаря судового засідання Бадалян Н.О.,

захисника Неофіта Д.Б.,

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Високий Харківського району Харківської області, громадянина України, командира відділення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2024 року встановлено, що 28 січня 2024 року близько 07.30 години ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , призваним на військову службу під час мобілізації, знаходячись на території тимчасового розташування військової частини в АДРЕСА_2 , виконував обов`язки військової служби в умовах особливого періоду в нетверезому стані.

Доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з постановою суду 1-ї інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки в установлений законом строк через перебування на військовій службі не зміг подати апеляційну скаргу вчасно.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом 1-ї інстанції невірно встановлені фактичні обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Огляд ОСОБА_2 проведено з порушенням, оскільки в протоколі не зазначено технічний пристрій, яким вимірювався рівень алкоголю в організмі.

Звертає увагу, що він не брав участі в судовому засіданні в суді 1-ї інстанції та не надавав пояснень, у зв`язку з чим був позбавлений права на захист у судовому засіданні.

Зауважує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, виявлених у нього.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні захисник Неофіта Д.Б. підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого він діє, просив її задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , належним чином повідомленого про місце, день та час судового розгляду, клопотань про відкладення від якого не надходило.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вважаю, що клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду 1-ї інстанції слід залишити без змін

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 02 лютого 2024 року за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Неофіти Д.Б. Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів отримання копії постанови суду 1-ї інстанції ні ОСОБА_1 , ні його захисником ОСОБА_3 , а також ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає зокрема у випадку появи військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, та яких протягом року було піддано адміністративному стягненню, або в умовах особливого періоду.

Як вбачається із матеріалів справи суд 1-ї інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДНПК-2 № 195 від 28.01.2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 28.01.2024 року, за результатами якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (проба позитивна 0,403‰, час огляду 10.16); письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наведеними у протоколі.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд 1-ї інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Наявний в матеріалах справи протокол про військове адміністративне правопорушення серії ДНПК-2 № 195 від 28.01.2024 року за своєю формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та особи-правопорушника, чим спростовуються твердження апелянта, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено назву технічного пристрою, яким було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Доводи апелянта з підстав не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає необґрунтованими. Судом 1-ї інстанції було встановлено саме перебування ОСОБА_1 28 січня 2024 року близько 07.30 години на території тимчасового розташування військової частини в АДРЕСА_2 при виконанні обов`язків військової служби в умовах особливого періоду в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про порушення судом його права на захист, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у письмових поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свою провину визнав повністю, просив суворо не карати. Розгляд справи здійснювати за його участі (а.с.3), що підтвердив своїм підписом.

В матеріалах справи знаходиться заява ОСОБА_1 про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення на номер мобільного телефону: НОМЕР_3 (а.с.7).

Судом 1-ї інстанції з дотриманням норм та строків, встановлених в ст. 277-2 КУпАП, не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, ОСОБА_1 надіслано повістку, в якій зазначено дату і місце розгляду справи з доставленням її на зазначений у заяві номер телефону (а.с.11 оборот).

Матеріали справи не містять будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи у призначений судом 1-ї інстанції день та час.

Враховуючи, що нормами ст. 268 КУпАП не встановлено обов`язкової участі особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП, апеляційний суд не вбачає порушень в тому, що судом 1-ї інстанції дану справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 .

Таким чином, досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими, що в повній мірі підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини Деркача

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 3 ст.172-20 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн., відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

З врахуванням викладено, керуючись ст.294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,строк на апеляційне оскарження постанови судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин