Справа № 484/3877/24
Провадження № 3-в/484/20/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Маржиної Т.В.,

секретаря судового засідання - Григор`євої О.В.,

у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 згідно заяви,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.07.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про розстрочення виконання постанови суду у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутність та задовольнити заяву про розстрочення виплати штрафу. До заяви додав копії постанов про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій від 19.07.2023 року у виконавчому провадженні № 68204414 та від 14.12.2023 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Відповідно до ст. 268 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Вирішуючи справу на основі наявних у ній письмових доказів, суд дійшов до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.07.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави, стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 к.

Відповідно до ч.2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Порядок провадження по виконанню постанови про накладення штрафу визначено Главою 27 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Доказом виконання постанови, а саме сплати штрафу, є квитанція банківської установи, оригінал якої необхідно надати до канцелярії суду у разі добровільної сплати штрафу.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно до ч.2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, суд, яким винесено постанову, звертає до виконання постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу шляхом надсилання її для примусового виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна. Виконавець в свою чергу, уповноважений приступити до примусового стягнення подвійного розміру накладеного штрафу.

Порядок примусового виконання судового рішення передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Законом можуть встановлюватися особливості щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

За таких обставин, суд зазначає, що відстрочення або розстрочення штрафу можливе лише на стадії виконання судового рішення за наявністю відкритого виконавчого провадження.

Заявником надано постанови про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій від 19.07.2023 року у виконавчому провадженні № 68204414 та від 14.12.2023 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, однак надані виконавчі провадження відкриті за іншими заборгованостями ОСОБА_1 , які перебувають на примусовому виконанні в ДВС.

На теперішній час заявником не надано підтвердження того, що розпочато виконавче провадження за сплатою штрафу, накладеного постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.07.2024 року. Також клопотання про розстрочення виконання постанови зовсім немотивоване та необґрунтоване належним чином. Заявник не навів жодних причин, які б унеможливлювали виконання ним постанови суду, а наявність інших боргових зобов`язань не звільняють його від сплати наданого штрафу.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітньою фізичною особою, офіційно працевлаштований, є військовослужбовцем за мобілізацією, займає посаду командира 3 піхотної роти 5 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , отримує офіційну заробітну плату, що свідчить про можливість забезпечити виконання постанови.

Суд звертає увагу на те, що штраф як вид адміністративного стягнення, полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, встановлених законом, з урахуванням законодавчо визначених розмірів.

По своїй суті штраф є заходом примусу, який застосовується від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винною у вчиненні адміністративного правопорушення і полягає в передбаченому законом стягненні грошових коштів, цей вид стягнення спричиняє істотні матеріальні наслідки для винної особи.

Відтак, призначене стягнення у виді штрафу спрямоване саме на створення істотних матеріальних наслідків для винної особи, однак за змістом клопотання вбачається, що особа, яка притягнута до адміністративної особи, бажає їх уникнути шляхом сплати штрафу у вигідний для неї спосіб, що зводить нанівець саму суть такого стягнення.

Особа, яка допускає вчинення певних правопорушень, одночасно свідомо допускає настання для себе негативних наслідків, передбачених законом у вигляді відповідальності визначеного виду і розміру.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинив суттєве адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а саме перебував на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння. На нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави, що і так суттєво полегшило його становище, адже судом накладено мінімальне стягнення в межах санкції ч.3 ст. 172-20 КУпАП, що суттєво зменшило матеріальне навантаження на ОСОБА_1 .

За таких обставин задоволення клопотання про розстрочення виконання постанови в частині сплати штрафу суперечить приписам ст. 23 КУпАП щодо мети, з якою застосовується адміністративне стягнення, зокрема, виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33-35, 301, 304 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.07.2024 року у справі № 484/3877/24, провадження № 3/484/1923/24 відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

СУДДЯ: