Дата документу 08.08.2024
Справа № 501/3235/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Яковця Є.О.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Іллічівськ (на теперішній час - м. Чорноморськ) Одеської області, громадянина України, не працює, є особою з інвалідністю, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 167707 від 19.07.2024, 19.07.2024 об 11.50 год ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на його адресу та погрозах фізичною розправою, що могло завдати шкоди його психічному здоров`ю. Розбив два вікна на кухні.

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , якому були роз`яснені його права, передбачені ст. ст. 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свою вину не визнав, та пояснив суду що він дійсно у зазначені в протоколі день та час прийшов до свого батька, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , однак, батька вдома не було. Він декілька разів попросив дружину батька покликати останнього, на що вона відповіла, що батька вдома немає. У зв`язку з цим він розлютився на дружину батька, вийшов з будинку і розбив камінням два вікна на кухні зазначеної квартири, яка знаходиться на першому поверсі. Ця квартира належить не батьку, а його дружині та іншим особам. Після цього приїхали військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 , а потім працівники поліції. Нецензурною лайкою на адресу батька він не висловлювався, фізичною розправою батьку не погрожував.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 , якому були роз`яснені його права, передбачені ст. ст. 59, 63 Конституції України та ст. 269 КУпАП, пояснив суду що у вказані у протоколі день та час він вдома не перебував, коли прийшов додому побачив свого сина та працівників поліції, син нецензурною лайкою на його адресу не висловлювався, фізичною розправою йому не погрожував. Коли прийшов додому, вікна на кухні були розбиті, хоча напередодні, колі він йшов з дому, то вікна були цілі. Він не писав заяву до поліції та не давав поліції письмових пояснень. Він взагалі нічого не підписував, оскільки у нього травмована права рука, він правша. Почерк, яким написана заява до поліції, - це почерк його дружини, підпис не його.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

На переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б не викликали сумнівів у суду.

До протоколу додані: заява та пояснення оформлені від імені потерпілого ОСОБА_2 , в яких зазначено, що його син ОСОБА_1 погрожував йому фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою; витяг з АС «Армор».

Суд відхиляє ці докази, оскільки надавши пояснення безпосередньо суду у судовому засіданні, потерпілий спростував обставини, які вказані у зазначених документах, та пояснив, що вказані заяву та пояснення він не писав і не підписував. Він цього фізично не зміг би зробити, оскільки у нього травмована права рука, а він є саме правшою. Потерпілий надав копію свого паспорта, який містить зразок його підпису. Підпис візуально суттєво відрізняється від того, який міститься у заяві та поясненнях оформлених від імені потерпілого.

Інших доказів особою, яка склала протокол, суду не надано.

Оцінивши зазначені докази, суд дійшов висновку, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю: за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з недоведеністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя

Постанова набрала законної сили «__»___________2024 р.