ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2024 Справа №607/14265/24 Провадження №3/607/6243/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Рівне, Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , начальника інформаційно-аналітичної групи штабу військової частини НОМЕР_1 ,

за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу № 38 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП від 27 червня 2024 року, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, майор ОСОБА_1 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі. Однак, у порушення ст. ст. 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України майор ОСОБА_1 , після отримання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2023 № 307 в частині обов`язку неухильно виконати відданий йому наказ своєчасно та у повному обсязі, про виконання або невиконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасне (неповне) виконання, до 27.06.2024 на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , не провів та не завершив службове розслідування за фактом не прибуття до нового місця служби солдата ОСОБА_2 , що призвело до не повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення останнім. Таким чином, за викладених вище обставин, майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, тобто військовим начальником, на яку постійно покладено виконання організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських обов`язків, в умовах особливого періоду, через недбале та несумлінне ставлення до свої статутних обов`язків, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до протоколу № 37 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП від 27 червня 2024 року, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, майор ОСОБА_1 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі. Однак, у порушення ст. ст. 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України майор ОСОБА_1 , після отримання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.01.2024 № 51 в частині обов`язку неухильно виконати відданий йому наказ своєчасно та у повному обсязі, про виконання або невиконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасне (неповне) виконання, до 27.06.2024 на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , не провів та не завершив службове розслідування за фактом втрати військового квитка військовослужбовцем військової служби за контрактом головним сержантом ОСОБА_3 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 . Таким чином, за викладених вище обставин, майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, тобто військовим начальником, на яку постійно покладено виконання організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських обов`язків, в умовах особливого періоду, через недбале та несумлінне ставлення до свої статутних обов`язків, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Приймаючи до уваги факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю що відповідно ст. 36 КУпАП, вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти номер справи №607/14265/24 (провадження № 3/607/6243/2023).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав та зазначив, що дійсно не вчасно виконав накази командира військової частини НОМЕР_1 про проведення службових розслідувань, проте вказане викликане його тривалим та неодноразовим перебування на лікуванні, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я. Поряд з цим, просив врахувати, що службові розслідування за фактами не прибуття до нового місця служби солдата ОСОБА_2 та втрати військового квитка військовослужбовцем військової служби за контрактом головним сержантом ОСОБА_3 він провів, за результатами чого ним складено накази про результати службових розслідувань та акти підсумків службових розслідувань. Також просив взяти до уваги, що на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей та не накладати на нього адміністративне стягнення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Частина 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.п. 3, 4 ст.1, ч.8 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного станув Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 171.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.024 він діє і дотепер. Таким чином, на даний час в Україні діє особливий період.

Окрім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: відомостями зазначеними у протоколах № 38, №37 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП від 27 червня 2024 року; витягом із наказу командира військової частини п/п НОМЕР_2 (по стройовій частині) Міністерства оброни України №32 від 13 лютого 2017 року; витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) Міністерства оброни України №1 від 04 січня 2022 року; наказ командира військової частини НОМЕР_1 (із адміністративно господарської діяльності) Міністерства оброни України №307 від 05 березня 2023 року «Про призначення службового розслідування за фактом не прибуття до нового місця служби солдата ОСОБА_2 »; наказ командира військової частини НОМЕР_1 (із адміністративно господарської діяльності) Міністерства оброни України №51 від 18 січня 2024 року «Про призначення службового розслідування за фактом втрати військового квитка військовослужбовцем військової служби за контрактом головного сержанта ОСОБА_3 »; рапортами начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 27 червня 2024 року.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд звертає увагу на вимоги ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 виконав накази командира військової частини НОМЕР_1 (із адміністративно господарської діяльності) Міністерства оброни України №307 від 05 березня 2023 року та №51 від 18 січня 2024 року та провів службові розслідування за фактами не прибуття до нового місця служби солдата ОСОБА_2 та втрати військового квитка військовослужбовцем військової служби за контрактом головного сержанта ОСОБА_3 за результатами яких встановлено, що головний сержант ОСОБА_3 , сержант резерву 204 запасної батареї військової частини НОМЕР_1 , 08.01.2024 в результаті особистої недисциплінованості допустив приведення військового квитка до непридатного до подальшого використання стану, внаслідок особистої недисциплінованості та нехтування вимогами Статутів Збройних Сил України. Крім того, ОСОБА_2 , 03.03.2023 був відсутній на військовій службі на території військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 без поважних причин і до цього часу не повернувся на службу, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану, внаслідок особистої недисциплінованості та нехтування вимогами Статутів Збройних Сил України.

При цьому невчасне виконання ОСОБА_1 наказів командира військової частини НОМЕР_1 (із адміністративно господарської діяльності) Міністерства оброни України №307 від 05 березня 2023 року та №51 від 18 січня 2024 року було зумовлене перебуванням останнього на неодноразовому лікуванні у КНП «ТОКПЛ» ТОР, що підтверджується виписними епікризами з історії хвороби № 3481, № 13053, № 14479, довідками військово лікарської комісії та медичними довідками долученими до матеріалів справи.

Крім того, при прийняті рішення суд враховує, обставини, за яких вчинено правопорушення, а також те, що ОСОБА_1 , вперше притягується до відповідальності, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, вину у вчиненому визнав та щиро розкаявся, а правопорушення вчинене останнім за своїм характером та наслідками не завдало збитків державним або суспільним інтересам, а тому доходить висновку, що вказані правопорушення не являють великої суспільної небезпеки і є малозначимим.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За змістом ст. 284 КУпАП встановлено, що при оголошенні усного зауваження по справі про адміністративне правопорушення, виноситься постанова про закриття справи.

З урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи всі обставини справи, приймаючи до уваги характеризуючі дані ОСОБА_1 , вважаю за можливе застосувати до останнього ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись статтями 22, 36, ч. 2 ст. 172-15, ст. ст. 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП - №607/14265/24 (провадження №3/607/6243/2024) із адміністративними матеріалами відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП - №607/14266/24 (провадження №3/607/6244/2024) та присвоїти об`єднаній справі єдиний номер - №607/14265/24 (провадження №3/607/6243/2024).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю вчинених правопорушень, обмежившись усним зауваженням.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. Р. Кунець