ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №33/818/994/24 Доповідач: Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 01 лютого 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок.

Постановою встановлено, що 26 квітня 2023 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в смт Пісочин Харківського району Харківської області, Полтавське шосе, 206 б, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820, ARHK-0047». Результат: 0,49 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, а саме: «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння».

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 01 лютого 2024 року скасувати, та закрити провадження, посилаючись на те, що факт керування ним автомобілем не доведений, а тому, він не є суб`єктом правопорушення. Вважає, що відеозапис не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить електронного цифрового підпису поліцейського, який здійснював оформлення матеріалів справи, а на ньому зафіксована лише частина подій без дати та часу фіксації обставин керування ним транспортним засобом. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи є довідка, яка містить інформацію про відсутність належним чином зроблених відеозаписів та клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 01 лютого 2024 року, посилаючись на те, що йому не було відомо про розгляд справи в суді першої інстанції, судових викликів про розгляд справи не отримував, а про існування рішення суду дізнався випадково, коли проходив процедуру поновлення тимчасового посвідчення про право керування транспортним засобом в органах поліції, у зв`язку з чим не мав можливості у строк, передбачений чинним законодавством, подати апеляційну скаргу.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9 а.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.9А ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9А ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості протоколу про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту газоаналізатору ДРАГЕР, направлення на огляд водія транспортного засобу, пояснення ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, а також на відомості відеозапису події за участю ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що ОСОБА_1 26.04.2023 року о 18 год. керував транспортним засобом Міцубісі Лансер, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820, ARHK-0047. Результат огляду 0,49 % проміле.

Аналізуючи зміст цього протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями цього протоколу, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі в графах: «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи»; «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані правильні)»; «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», де ОСОБА_1 зазначив, що він «Сгоден», що поза розумним сумнівом спростовують такі доводи апелянта.

Також належить взяти до уваги, що відповідно до відомостей рапорту інспектора роти №5 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП, старшого лейтенанта поліції Горбунової М. від 26.04.2023 року, 26.04.2023 року під час несення служби на стаціонарному посту «Пісочин» у складі екіпажу 0312 спільно зі співробітниками ДПСУ та ВСП було зупинено транспортний засіб Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час перевірки документів, що посвідчують особу, було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія був проведений за допомогою приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6820, вміст алкоголю у видихаємому повітрі склав 0,49 % (проміле). На водія ОСОБА_1 було складено протокол ДПР18№107118 за ч.1 ст.130 КУпАП. Водію було роз`яснено положення ст.268 КУпАП та ст.63 КУ. Повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Харківському районному суді Харківської області за викликом. Відповідно до ст.266 КУпАП водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом. Подія була зафіксована на нагрудну відеокамеру, а також телефон Samsung. Транспортний засіб припарковано на місці зупинки без порушень ПДР України (арк.7).

Будь-яких зауважень про те, що він не керував автомобілем, або щодо незаконних дій працівників поліції він не зазначив ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в інших документах, доданих працівниками поліції до цього протоколу.

Апеляційний суд звертає увагу те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи, складені уповноваженими державними особами та дії цих посадових осіб, що їх складали, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення цих осіб до дисциплінарної відповідальності.

Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 подавалася заява у порядку, передбаченим чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також стороною захисту не надано відомостей про те, що ОСОБА_1 звертався до суду в порядку КАСУ щодо оскарження дій працівників поліції.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг сторони захисту щодо дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті відповідають дійсності.

Крім того, відповідно до відомостей роздруківки газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» (арк. 5), вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі складав 0,49 % проміле.

Такі відомості газоаналізатору ОСОБА_1 не заперечував та власноруч поставив свій підпис у роздруківці газоаналізатору (арк.5).

Крім того, в матеріалах провадження також міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з відомостей якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей та обличчя (арк.6).

ОСОБА_1 погоджувався із результатом проведеного огляду на стан сп`яніння, про що свідчить його власноручний підпис у графі з результатом «згоден» (арк.6).

У матеріалах справи також міститься відеозапис події, який був зафіксований на бодікамеру працівника поліції (акр. 3) та телефон Samsung (арк.15).

Зокрема, на відеозаписі із назвою «супрун АДПР18 107118», зафіксовано момент руху та момент зупинки транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (арк.15).

Із відомостей цього відеозапису вбачається, що в салоні автомобіля крім ОСОБА_1 нікого не було, що, поза розумним сумнівом свідчить про те, що саме він керував автомобілем, тобто був водієм та був зупинений працівниками поліції, а тому такі твердження апелянта є необґрунтованими.

Згідно з іншим відеозаписом, зафіксованим на бодікамеру поліцейського, під назвою «export-xizsk» вбачається, що працівник поліції, відповідно до ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», повідомив, що ведеться відеофіксація, представився та пред`явив своє службове посвідчення та попросив представиться водію. Водій повідомив, що він є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що під час спілкування з ним, у нього виникли підозри, що останній може знаходитись у стані алкогольного сп`яніння, оскільки є запах. Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотест «Драгер 6820» на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 добровільно погодився та самостійно обрав трубку. Після цього ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки з використанням газоаналізатору «Драгер» шляхом його продуття. Результат огляду виявився позитивним, а саме 0,49% проміле. ОСОБА_1 не висловлював будь-яких заперечень щодо результату огляду або щодо дій працівників поліції. Далі ОСОБА_1 разом із працівником поліції пройшов до свого автомобілю, де взяв документи, та надав посвідчення водія, реєстраційний документ та техпаспорт працівникам поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що у цей день саме він керував автомобілем. Зазначив, що він мешкає в смт Пісочин і після роботи їхав додому. Працівники поліції зупинили його на блокпосту та перевірили документи. У нього було червоне обличчя, що не сподобалось працівнику поліції. У цей день він нічого не вживав. Йому запропонували відкрити багажник автомобіля та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Огляд проходив добровільно, працівники поліції нічого незаконного не проводили. Результат 0,49 % проміле з роздруківки аналізатору Драгер бачив, але у нього є сумніві щодо правильності його результату. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що згоден, оскільки був згодним пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а не з самим протоколом. Вважає, що відсутні відеозаписи фіксації події.

Аналізуючи такі пояснення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем у якості водія, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Доводи сторони захисту про те, що технічний носій з відеозаписом не є належним та допустимим доказом, оскільки не є повним та не містить електронного цифрового підпису поліцейського, слід розцінювати як обраний спосіб захисту у зв`язку із наступним.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З відомостей матеріалів справи вбачається, що відеозапис у цій справі доданий до протоколу ДПР18 № 107118, а конверт із технічними носієм відеозапису містить реквізити з серією та номером, які є тотожними серії та номеру цього протоколу, що відповідає вимогам ст.251 КУпАП.

Крім того, на виконання постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 24 травня 2023 року, працівниками поліції було надано відеозапис з мобільного телефону Самсунг, який відображає подію 26 квітня 2023 року за участю ОСОБА_1 , а конверт містить реквізити з серією та номером, які є тотожними серії та номеру цього протоколу, що відповідає вимогам ст.251 КУпАП (арк.15).

Згідно довідки старшого інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП Демченка В., надати відеозаписи з нагрудних відеорегістраторів 473370 та 475607 працівників поліції, які були присутніми під час оформлення матеріалів у відношенні ОСОБА_1 не є можливим, оскільки через технічні несправності відеозаписи не були збережені, а копії усіх наявних відеозаписів, які зберігалися відповідно до загального порядку зберігання та видачі відеозаписів затвердженого наказом МВС №1026 від 18.12.2018 року не менше, ніж 30 діб, видалені, у зв`язку з чим, просили розглядати матеріал у відповідності до наданих доказів(арк. 16-18).

Отже, диски, які знаходяться у конвертах з реквізитами протоколу про адміністративне правопорушення, додані до матеріалів справи відповідальною особою, а матеріали справи не містять даних про незаконне їх походження.

Таким чином, диски були долучені працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, як додаток, а тому, враховуючи вимоги, ст.251 КУпАП, такі твердження апелянта є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Відеозаписи, що наявні в матеріалах справи, відтворюють обставини події, є зрозумілими та фіксують факт керування ОСОБА_1 автомобілем, а також проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням газоаналізатору «Драгер», у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи.

Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

У зв`язку з викладеним, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Харківського районного суду Харківської області від 01 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 01 лютого 2024 рокупро притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков