Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/497/24
Провадження № 3/506/480/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2024 року суддя Красноокнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О. Л., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Ветли Камінь-Каширського району Волинської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст.204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

26.05.2024 року, о 04:05 год., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на південній околиці с. Новосеменівка, Подільського району, Одеської області на відстані до 500 м від лінії ДКУ, намагався перетнути державний кордон України, на вихід з України в РМ, поза пунктами пропуску через ДКУ в районі пп/зн покажчика №0435/02, на напрямку «с. Новосеменівка (Україна) с. Колосово (Республіка Молдова)», в пішому порядку, з документами, що посвідчують особу, чим порушив ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 був повідомлений про необхідність явки до суду на 30 травня 2024 року,про що свідчить його підпис у протоколі та надана суду розписка про розгляд справи у його відсутність (а.с.1,8).

Однак ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився ,надавши до суду заяву, в якій свою не вину визнає, посилаючись на те, що справа відносно нього сфабрикована, у нього не було наміру перетинати кордон, а всі пояснення ним надавалися під тиском. ( а.с.19).

25 червня 2024 року ОСОБА_1 надав заяву ,у якій просив закрити провадження по справі у зв`язку з тим, що проходить службу в лавах ЗСУ/а.с.29/.

В подальшому ОСОБА_1 до суду не з`явився,хоча був повідомлений належним чином ( а.с.33)

Крім того, інформація про день та час розгляду справи містилася у відкритому доступі на офіційній веб-сторінці Красноокнянського районного суду Одеської області веб-сайту «Судова влада» .

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року зазначив, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У разі неприбуття особи, яку викликає суд, суд має право вирішити матеріали за наявними доказами і неявка у судове засідання такої особи за умови, що таку особу належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи, встановлений законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, беручи до уваги правову та фактичну складність справи; поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім цього, як зазначив ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України" (заява N 18986/06; п.57) Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, N 47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, N 69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, N 326/03.)

Таким чином, ОСОБА_1 було відомо про розгляд Красноокнянським районним судом Одеської області відносно нього справи про адміністративне правопорушення, суд належним чином повідомляв його про необхідність прибуття до суду для розгляду справи, однак останній розглядом справи не цікавився, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, тому суд вважає причину його неявки неповажною. Тому справа розглянута у відсутність ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ст.268 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 , 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.1 КУпАП ,завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

КУпАП визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. У них повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Так, протокол про адміністративне правопорушення - це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, уповноваженою особою ДПС України складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №290615 від 26.05.2024 року відносно ОСОБА_1 за ст.204-1 ч.1 КУпАП у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, оскільки останній містить усі необхідні елементи протоколу /а.с.1/.

Зокрема, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначена (конкретизована) суть адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 204-1 КУпАП, а саме фабула правопорушення відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеному у статті КУпАП, за якою складено протокол та роз`яснено права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Будьяких пояснень, заперечень ОСОБА_1 щодо складання протоколу не зазначив, підписавши його.

При цьому інформації щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівників прикордонної служби, як і будь-яких заперечень чи зауважень проти складання протоколу або проти обставин, викладених в протоколі, суду не надано.

Суддею були досліджені матеріали справи :

- протокол про адміністративне правопорушення серія ПдРУ №290615 від 26.05.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за ст.204-1 ч.1 КУпАП, який підписаний останнім і у якому зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в Красноокнянському районному суді Одеської області 30.05.2024 р о 14:00 год./а.с.1/;

- рапорт інспектора прикордонної служби 3 категорії дозиметриста 3 групи інспекторів прикордонної служби віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 »(тип Б) сержанта ОСОБА_2 , згідно з яким 26.05.2024 року о 04 год. 05 хв. на південній околиці с. Новосеменівка Подільського району Одеської області на відстані до 500 метрів від лінії державного кордону України було виявлено 1 громадянина України: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з документами, що посвідчують особу, з особистими речами, який мав намір незаконно перетнути Державний кордон України поза пунктами пропуску на вихід з України в Республіку Молдова на напрямку с. Новосеменівка (Україна) с. Колосово (Республіка Молдова) в районі пп/зн 0436, чим порушили вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон»/а.с.2/;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 26.05.1924 року, згідно з якими 27.05.2024 року він мав намір незаконно перетнути державний кордон України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску, у зв`язку з тим, що хотів зустрітись з сім`єю. Однак, під час руху до державного кордону, він був виявлений прикордонниками, до яких скарг та претензій не має. Свою провину у спробі незаконного перетину державного кордону України повністю визнав. Пояснення написані ОСОБА_1 власноруч та підписані останнім/а.с.3/;

- копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 /а.с.4-6/;

- витяг з бази даних ІТС «Ризик», згідно з яким відомості відносно ОСОБА_1 у вказаній базі даних відсутні/а.с.7/;

- розписку ОСОБА_1 , згідно з якою йому повідомлено про те, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП, стосовно нього буде розглядатись Красноокнянським районним судом Одеської області 30.05.2024 року о 14.00 год. Його попереджено, що відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, у разі його відсутності при розгляді справи, справа може бути розглянута у його відсутність. Він просить суд розглянути справу без його участі, свою вину у спробі перетину державного кордону України визнає повністю/а.с.8/;

- довідкову схему ділянки відповідальності відділення ІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), де зазначено місце виявлення особи при спробі перетнути державний кордон України/а.с.8/;

- доповідну записку про результати проведення перевірочних заходів з додатками, згідно з якою в ході проведення перевірочних заходів із громадянином ОСОБА_1 було встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання почав вишукувати можливі шляхи незаконного перетину ДКУ поза встановленими пунктами пропуску в мережі інтернет та серед своїх рідних та знайомих. Так, спілкуючись зі своїм братом « ОСОБА_3 »60), який на даний час перебуває за кордоном, запитав, чи зможе він допомогти незаконно покинути територію України, на що останній відповів, що після незаконного перетину ДК України в нього залишився маршрут руху до ДКУ та додав, що зможе поділитись даним маршрутом з ОСОБА_1 , на що останній погодився. Так, 25.05.2024 року потягом сполученням «Ковель-Одеса» ОСОБА_1 прибув до м. Одеса та , придбавши квитки на потяг приміського сполучення «Одеса-Вапнярка», вирушив до залізничної станції Володимирівка Ширяївського району Одеської області. Того ж дня приблизно о 11.00 год. ОСОБА_1 прибув до залізничної станції Володимирівка Ширяївського району Одеської області та, скориставшись попутним транспортом ,вирушив до населеного пункту Новомиколаївка Роздільнянського району Одеської області. Прибувши до населеного пункту Новомиколаївка, вирушив в напрямку кордону по маршруту, який за допомогою меседжеру «Телеграм» надсилав останньому його брат( ОСОБА_3 ), з деякими змінами. Так, 26.05.2024 року о 04:05 год. ОСОБА_1 , рухаючись до ДКУ в напрямку с. Новосеменівка (Україна) с. Колосово (Республіка Молдова), на відстані до 500 м від лінії ДКУ в районі пп/зн 0435/02 був затриманий представниками Держприкордонслужби та доставлений до віпс «Новосеменівка» для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП/а.с.10-12/;

-інформацію ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо проходження ОСОБА_1 військової служби в ЗСУ у в/ч НОМЕР_1 ( а.с.25).

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суддя доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву».

При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим, а саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вважаю, що зібрано, надано та досліджено достатньо доказів того, що 26.05.2024 року, о 04:05 год., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на південній околиці с. Новосеменівка Подільського району, Одеської області на відстані до 500 м від лінії ДКУ, намагався перетнути державний кордон України, на вихід з України в РМ, поза пунктами пропуску через ДКУ в районі пп/зн покажчика №0435/02, на напрямку «с. Новосеменівка (Україна) с. Колосово (Республіка Молдова)», в пішому порядку, з документами, що посвідчують особу, чим порушив ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Тому приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 , є склад правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.1 КУпАП і, з врахуванням обставин справи та особи правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, та враховуючи те, що правопорушення вчинено під час дії на території України воєнного стану, внаслідок чого заборонено виїзд за межі держави осіб чоловічої статі призовного віку, однак останній щиро покаявся, на теперішний час проходить службу в ЗСУ, вважаю, що стягнення відносно ОСОБА_1 слід обрати у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією вказаної статті.

Підстави для застосування до ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у виді конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, яке санкцією ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачене як обов`язкове, відсутні, у зв`язку з відсутністю будь-яких предметів, які підлягали б конфіскації.

Крім того, відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір в дохід держави.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому йому правопорушенні, про що ним було зазначено долученій в клопотанні та заяві/а.с.19,29/, без надання будь-якого обґрунтування причин перебування його під час дії воєнного стану у безпосередній близькості від лінії державного кодону України, у контрольованому прикордонному районі, яким є територія Окнянської територіальної громади Подільського району Одеської області, в супереч іншим дослідженим по справі доказам, є лише бажанням уникнути відповідальності за скоєні правопорушення.

При цьому будь-якого аргументованого пояснення щодо направленої суду заяви з абсолютно протилежними, ніж ті, які були повідомлені при складанні протоколу ,обставинами, надані не були.

Крім того, судом було перевірена інформація, викладена ОСОБА_1 щодо незаконних дій працівників ДПС , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно нього , однак жодних скарг з моменту складання протоколу до моменту розгляду справи судом останній ні до органів Національної поліції України ,ні до ДПС України , ні до спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону на направляв ( а.с 26,27)

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /РНОКПП НОМЕР_2 / до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн., без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнення штрафу проводити на р/р UA0015626, отримувач коштів: ГУК в Од.обл/отг смт Окни/21081100, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат), ; МФО 899998, код платежу: 21081100, призначення платежу: штрафи від населення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір в сумі 605,60 грн. в дохід держави на рахунок: Отримувач коштів; ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом 15 днів з моменту набрання постановою законної сили, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу 6800 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Чеботаренко О. Л.