Номер провадження 3/754/3791/24
Справа №754/9168/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня 2024 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду м.Києва Соловйов О.Л., при секретарі Кирилюк В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з УПП у м.Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП « ОСОБА_2 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.130 ч.1, 185 КУпАП,

за участі:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Стрепетова П.О.,

В С Т А Н О В И В:

17.06.2024 о 19:55год, у м. Києві по вул. Братиславській, 48 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» модель «Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук; неприродна блідість обличчя; поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 17.06.2024 о 19:55 год., у м. Києві по вул. Братиславській, 48, за порушення, яке полягало у здійсненні руху по смузі маршрутних транспортних засобів позначеної дорожнім знаком 5.11 ПДР України було зупинено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» модель «Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який на неодноразові законні вимоги працівника поліції пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України, не реагував, поводив себе зухвало та нахабно, під час затримання чинив опір штовхаючи працівників поліції, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 02.07.2024, відповідно до вимог ст.36 КУпАП, адміністративні справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП, об`єднані в одне провадження №3/754/3791/24.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав. За обставинами інкримінованих правопорушень пояснив, що дійсно в зазначений день та час здійснював рух автомобілем по проїжджій частині вул.Братиславській у м. Києві. Рух смугою для маршрутних транспортних засобів був вимушеною дію, обумовленою пошкодженням дорожнього полотна, а саме: наявністю вибоїни. Незважаючи на нетривалість руху та виключний характер порушень ПДР, був зупинений працівниками патрульної поліції, які зажадали притягнення його відповідальності. З цією метою, почали вимагати передачі документів на встановлення особи, не пред`явивши докази провини у правопорушенні. Продемонструвавши паспорт громадянина України, вимогу поліцейських вважав виконаною, тому адміністративне затримання вважає незаконними, провину у «злісній непокорі законній вимозі поліцейського», не визнає. Застосовані заходи силового примусу та спецзасоби - кайданки, погіршили самопочуття через що був доставлений каретою швидкої медичної допомоги до лікарняної установи. По завершенню медичного обстеження, працівники поліції запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого відмовився вважаючи можливим його проведення у медичному закладі, де перебував.

Захисником ОСОБА_3 через канцелярію суду були надані письмові пояснення, які містили клопотання про закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень. Доводи пояснень були ним підтримані в судовому засіданні, де вказав, що відносно ОСОБА_1 безпідставно складено протокол про адміністративне затримання та відповідно, безпідставно інкриміновано вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, 185 КУпАП. Звертає увагу, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі. З відеозаписів вбачається, що працівники поліції йому не пропонували пройти такий огляд. Відеозаписи свідчать, що між ОСОБА_1 та працівниками поліції відбувся конфлікт, який викликаний, у тому числі, непрофесійними діями поліцейських. Визначена за протоколом підстава адміністративного затримання, як «для встановлення особи водія», не передбачена вимогами законодавства.

Стороною захисту до суду був наданий висновок експертного дослідження №043-174-2024 від 18.06.2024, яким встановлено наявність у ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, які за ступенем тяжкості, відносяться до легких, для відновлення анатомічної цілісності потребують строк до 6 діб. Крім того, надано висновок від 21.06.2024, щодо результатів медичного огляду на виявлення стану сп`яніння, проведений 18.06.2024 о 09:30год КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», згідно до якого у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Допитаний в залі судового засідання поліцейський УПП ГУНП у м. Києві ДПП Василенко С.М., показав, що у складі екіпажу «Рубін 307» здійснював патрулювання території Лівого берегу м. Києва. Помітивши автомобіль, яких рухався смугою для маршрутних транспортних засобів, зупинив його для складання адміністративного матеріалу. Водій поводячись зверхньо, ігнорував законі вимоги пред`явити документи передбачені п.2.1. ПДР для перевірки. Свою позицію мотивував відсутністю підстав для притягнення його до відповідальності. Через наявність ознак наркотичного сп`яніння, після запропонованого огляду у спеціалізованому закладі, з метою відсторонення від подальшого керування транспортним засобом було здійснено адміністративне затримання. З огляду на скарги, щодо погіршення самопочуття, водія було доставлено до КНП «КМКЛ ШМД», де після консультації із лікарем, повторно запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у спеціалізованому закладі. Отримавши відмову, було складено відповідний протокол за ст.130 ч.1 КУпАП. Злісна непокора законній вимозі поліцейського проявлялась у тривалому ігноруванні обов`язку водія пред`явити документи на встановлення особи. Останній попереджався про можливість адміністративного затримання та доставляння до управління поліції для встановлення особи. Під час адміністративного затримання ОСОБА_1 вчиняв активний супротив, штовхався, чинив опір, що обумовило необхідність застування спецзасобів - кайданки.

Поліцейський ОСОБА_4 надав аналогічні покази, додавши, що через погіршення стану здоров`я його колезі ОСОБА_5 , була викликана «швидка медична допомога». ОСОБА_1 також висловив скарги на стан здоров`я та був доставлений до КНП «КМКЛ ШМД». Після консультації із лікарями, переконавшись, що здоров`ю правопорушника нічого не загрожує, останньому знов було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від чого той відмовився.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, з`ясувавши правову позицію сторони захисту, та допитавши поліцейських, які виявили та оформили адміністративні матеріали, суддя приходить до наступного.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Протоколи про адміністративне правопорушення, серії ААД №462508 від 17 червня 2024 року, серії ГП №295686 від 17 червня 2024 року, та протокол про адміністративне затримання №075386 від 17.06.2024 складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника. Припущенні виправлення та невідповідності за визначенням часу події, не є суттєвими та усунуті рапортом посадової особи уповноваженої на складання адміністративного матеріалу.

Згідно з п.2, п.4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ 3650235 на ОСОБА_1 накладено стягнення за ст.122 ч.3 КУпАП у виді штрафу розміром 680грн. Вказаною постановою встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» модель «Vito», д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Братиславській, 48 у м. Києві 17.06.2024 о 19:55 год., що не підлягає додатковому дослідженню та не заперечується останнім.

При спілкуванні із водієм, поліцейським ОСОБА_5 було виявлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук; неприродна блідість; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився висловлюючи свою незгоду із діями поліцейських.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відеозапис із нагрудної камери працівника поліції.

Згідно із ч. 2, 3, 5 КпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року №14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Із наявного відеозапису вбачається, що працівником поліції були висловлена підозра про перебування ОСОБА_1 в стані наркотично сп`яніння та проголошені ознаки за якими він прийшов до такого висновку. Запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у спеціалізованому медичному закладі. Останній, категорично заперечив стан сп`яніння, пропозицію пройти огляд проігнорував. Працівником поліції також роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду, що також підтверджується дослідженим судом відеозаписом.

На переконання суду, відеозапис з нагрудних камер інспекторів поліції підтверджує, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Оцінюючи докази, суд зауважує, що згідно з наказом Департаментом охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 27.05.2019 року №563 «Про оптимізацію організації проведення медичних оглядів на стан сп`яніння в м. Києві» Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соцеотерапія» надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на викладене, судом до не може бути прийнято до уваги твердження сторони захисту про достатність перебування ОСОБА_1 у КНП «КМКЛ ШМД» для встановлення стану сп`яніння, навіть за умов взяття у останнього забору крові. Питання про витребування результатів дослідження крові ОСОБА_1 , підіймалось головуючим підчас судового розгляду, однак за правовою позицією сторони захисту відповідного клопотання заявлено не було.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 21.06.2024, проведений КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» наступного дня за ініціативи ОСОБА_1 , не має впливу на висновки судді щодо доведеності провини за ст. 130 ч.1 КУпАП, з огляду фабулу інкримінованого правопорушення, яка полягає саме у відмові водія: «від проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння». Висновок лікаря-нарколога про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, вданому випадку не має вирішального значення, оскільки поліцейськими належними чином зафіксована відмова водія від проходження огляду у спеціалізованому закладі, що не було пов`язано із наявністю об`єктивних перешкод для цього.

Окремо слід зазначити, що оформлення адміністративних матеріалів відбувалось у приміщенні КНП «КМКЛ ШМД» у присутності ОСОБА_1 та його захисника Стрепетова П.А., що відображено на відеозаписі. Наведене виключає, будь-які сумніви щодо роз`яснення правових наслідків відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що доведено оглянутим у судовому засіданні відео файлом, як з місця події, так і лікарняної установи, який є безперервним та дає можливість суду повністю встановити обставини справи.

Крім того, суд враховує положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 , якою повинні керуватися патрульні поліцейські у випадку виявлення у водія ознак сп`яніння. У ній ідеться, що огляд на стан наркотичного сп`яніння правоохоронці проводять не на місці зупинки транспортного засобу, а у спеціальному медичному закладі. Зміни за Законом "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху" № 1231-IX, за якими частина 2 статті 266 КУпАП викладена у новій редакції: зокрема, зазначено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , в порушення вимоги п.п.2.5 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №462508 від 17.06.2024 (а.с.2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапортом поліцейського ОСОБА_5 ; та відеозаписом з нагрудної камери №473858, 470545.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 17 червня 2024 року за участю ОСОБА_1 . Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП. Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП.

Вирішуючи питання доведеності провини ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, слід враховувати, що Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки останній на неодноразові вимоги поліцейських: надати документи, що посвідчують його особу; зухвало ігнорував законні вимоги (розпорядження) поліцейських.

Законність вимог поліцейських, суворо регламентована пп.«а» п.2.4 ПДР України, де закріплено, що «на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1», а саме: пред`явити посвідчення водія, реєстраційні документи на ТЗ та поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Послідовність вчинення дій, яка за твердженням ОСОБА_1 повинна полягати у пред`явленні доказів правопорушення із подальшим пред`явленням документів на встановлення особи, є викривленням вимог Закону та штучним створенням перешкод у фіксації адміністративного правопорушення.

За наявності ознак наркотичного сп`яніння, дії поліцейських по відстороненню водія від керування транспортним засобом шляхом адміністративного затримання були необхідною мірою, яка повністю узгоджується із вимогами ч.1 ст. 260 КУпАП. Мета адміністративного затримання визначена за протоколом АЗ №075386 від 17.06.2024, як «для встановлення особи водія» прямо передбачена вказаною вимогою Закону, та була актуальною під час вжиття заходів забезпечення адміністративного провадження. Твердження сторони захисту про надання водієм паспорта громадянина України для вставлення особи, не можливо прийняти до уваги, оскільки демонстрація документа носила провокаційний характер (миттєво та значній відстані), що не дозволяло поліцейським переконатись в належності документа водієві. Вказані провокаційні дій останнього, слід розцінити, як нахабство по відношенню до законних вимог представників виконавчої влади, що знецінюють правовий устрій держави та повинні бути попередженні. Тому, дії працівників поліції із адміністративного затримання ОСОБА_1 та складання матеріалів за фактом злісної непокори законній вимозі поліцейського, повністю відповідали обстановці, що склалася при вичерпанні інших заходів впливу та були необхідними «для встановлення особи», що прямо передбачено ч.1 ст. 260 КУпАП.

Відповідно до положення ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд не вбачає.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , в межах санкцій ч.1 ст.130, 185 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушень, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік.

Крім того, суд приходить до висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керуванням транспортними засобами, буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

В порядку ч.5 ст.283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору, який відповідно до ст. 40-1 КУпАП сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 9, 33, 36, 40-1, 185, 130 ч.2, 245, 251, 252, 268, 277, 277-2, 278, 280 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605 грн. 60 копійок

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.Л. Соловйов