ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріал про порушення митних правил за апеляційною скаргою адвоката Ключника С.В., котрий діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 21 жовтня 2021 року , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Йорданії, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідка на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_1 видана 09.07.2020 органом 5902

визнано винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 53225 гривень 60 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 вартість транспортного засобу «Форд Мондео» р.н. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 у сумі 53225 грн. 60 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривень.

Згідно протоколу про порушення митних № 0317/80700/21 від 08 червня 2021 року, за даними обліку транспортних засобів ЄАІС ДMС України, 14.11.2020 гр. ОСОБА_1 в зоні діяльності Слобожанської митниці Держмитслужби на ввіз митну територію України з метою особистого користування в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» автомобіль « Форд Мондео» р.н. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 (країна реєстрації Польща). Під час митного оформлення транспортного засобу ОСОБА_1 подав письмову митну декларацію, в якій він зазначив вартість автомобіля 1600 євро (за курсом НБУ на 14.11.2020 53225,60 грн.) . Для митного контролю та оформлення транспортного засобу, в якості підстави для його переміщення через митний кордон України, громадянин ОСОБА_1 зокрема, надав довіреність від 06.03.2020, реєстраційний номер 2281/2020 засвідчену підписом і печаткою нотаріуса ОСОБА_3 (Польща). З метою перевірки достовірності інформації, зазначеної в документах поданих ОСОБА_1 для митного оформлення автомобіля, Слобожанською митницею Держмитслужби направлений відповідний запит до нотаріуса. 19.02.2021 Слобожанською митницею Держмитслужби отримана відповідь нотаріуса ОСОБА_3, згідно якої довіреність від 06.03.2020, реєстраційний номер 2281/2020 є підробленою.

В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати постанову судді, закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що твердження митного органу про те, що ОСОБА_1 надав для митного оформлення підроблений документ є необґрунтованим, оскільки судом недійсність правочину у вигляді довіреності на представництво, у встановленому законом порядку, не встановлена та визнана.

Зауважує, що митний орган в особі Слобожанської митниці Держмитслужби України, недотримався порядку про порушення справи про порушення митних правил та збору доказів у справі про адміністративне правопорушення. На переконання сторони захисту, відповідь приватної особи іноземної держави, а саме нотаріуса ОСОБА_3 (Республіка Польща) може бути підставою для порушення справи про порушення митних правил, а в подальшому і бути використана як доказ у справі про адміністративне правопорушення лише у випадку, якщо така відповідь була отримана в порядку, визначеному Угодою між Урядом України і Урядом Республіки Польща від 18.12.1995 р. (набрала чинності 22.04.1996 р.), Порядку направлення запитів ДМС України до митних служб іноземних держав (затверджено Наказом ДМС України № 639 від 06.07.2005 р.).

Посилається на складання протоколу про порушення митних правил за відсутності особи, зміст протоколу не доводився до його відому.

Одночасно до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді , в якому вказує, що у зв`язку з розглядом справи без участі ОСОБА_1 , останній не міг подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.

Суд приходить до висновку, що клопотання апелянта підлягає задоволенню, та йому слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, який ним пропущений з поважних причин.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення у судове засідання Полтавського апеляційного суду не з`явилися, клопотань, заяв про відкладення не надсилали, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без їх участі.

Переглядаючи оскаржувану постанову в межах доводів поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її законність та обґрунтованість, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, ст. 489 МК України, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, суд першої інстанції послався на докази, а саме: відомості протоколу про порушення митних правил, відомості довіреності, відомості відповіді нотаріуса ОСОБА_3 (Польща).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 14.11.2020 перемістив через митний кордон України автомобіль марки « Форд Мондео» р.н. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 (країна реєстрації Польща) через пункт пропуску «Щербаківка» Слобожанської митниці Держмитслужби у митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року». Під час митного оформлення транспортного засобу ОСОБА_1 подав письмову митну декларацію, в якій він зазначив вартість автомобіля 1600 євро (за курсом НБУ на 14.11.2020 53225,60 грн.). Для митного контролю та оформлення транспортного засобу, в якості підстави для його переміщення через митний кордон України, громадянин ОСОБА_1 зокрема, надав довіреність від 06.03.2020, реєстраційний номер 2281/2020 засвідчену підписом і печаткою нотаріуса ОСОБА_3 (Польща).

В подальшому, для з`ясування обставин факту з ознаками порушення митних правил Слобожанською митницею Держмитслужби скеровані відповідні листи нотаріусу ОСОБА_3.

Листом від 19.02.2021 нотаріус ОСОБА_3, отриманим Слобожанською митницею Держмитслужби, повідомила, що довіреність від 06.03.2020, реєстраційний номер 2281/2020 є підробленою.

Таким чином, по даному факту 08.06.2021 щодо ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил № 0317/80700/21 за ознаками ч.1 ст. 483 МК України, при цьому датами виявлення порушення митних правил ОСОБА_1 є саме дати отримання листа від нотаріуса ОСОБА_3 19.02.2021 року, що узгоджується з наявними матеріалами справи.

Факт подання ОСОБА_1 до митного контролю нотаріального доручення від 06.03.2020 реєстраційний номер 2281/2020 засвідчену підписом і печаткою нотаріуса ОСОБА_3 (Польща), як підстави переміщення транспортного засобу через митний кордон підтверджено протоколом про порушення митних правил, копією самої довіреності від 06.03.2020 службовою запискою та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до відомостей митної декларації (арк. 13), яку ОСОБА_1 заповнив під час ввезення автомобіля на митну територію України, останній ознайомлений зі змістом статей 103-109, 380, 481, 483, 489 МК України.

Тим самим, будучи ознайомленим із вимогами ст. 481 МК України, ОСОБА_1 , як суб`єкт переміщення транспортного засобу через митний кордон та подачі митної декларації з документами, повинен був переконатись у тому, що документи, які він надав працівникам митниці не є підробленими, чого останній не зробив.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний відповідати за ті документи, які саме він надавав працівникам митниці, навіть якщо він їх і не складав.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є, в тому числі, офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отриманні від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Доводи викладені в апеляційній скарзі про те, що судом недійсність правочину у вигляді довіреності на представництво, у встановленому законом порядку, не встановлена та визнана, є необґрунтованими, оскільки з відомостей відповіді нотаріуса ОСОБА_3 (Польща) вбачалось порушення митних правил, а тому працівники митниці, керуючись вимогами ст. 491 МК України порушили митну справу, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Посилання апелянта на недотримання порядку порушення справи, у зв`язку з тим, що відповідь нотаріуса ОСОБА_3 (Республіка Польща) була отримана не в порядку, визначеному Угодою між Урядом України і Урядом Республіки Польща від 18.12.1995 р. (набрала чинності 22.04.1996 р.), Порядку направлення запитів ДМС України до митних служб іноземних держав (затверджено Наказом ДМС України № 639 від 06.07.2005) апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Так, Порядок направлення запитів ДМС України до митних служб іноземних держав або їх інформування, затверджений Наказом Державної митної служби України № 639 від 06.07.2005 регулює порядок обміну інформацією саме з митними службами іноземних держав.

Відповідно до положень статті 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом:

1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України;

2) митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян);

3) обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України;

4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств;

5) огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на митні органи;

6) перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем;

7) проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

8) направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу;

9) пост-митний контроль.

Таким чином, митний орган України наділений правом вести офіційно-ділову переписку з державними органами інших держав. Отримавши відповідь від нотаріуса ОСОБА_3 (Польща) про те, що довіреність, яку надав митному органу ОСОБА_1 є підробленою працівники митниці законно склали протокол стосовно останнього, оскільки цих відомостей було достатньо, а будь-яких фактичних відомостей на спростування цього ОСОБА_1 до митних органів не надавав.

Та обставина, що справа судом першої інстанції розглянута без участі ОСОБА_1 , не є безумовною підставою для скасування постанови суду, оскільки останній скористався правом апеляційного перегляду постанови суду шляхом подачі апеляційної скарги. Усі доводи та заперечення викладені в апеляційній скарзі розглянуто апеляційним судом по суті.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник наданими правами, передбаченими КУпАП не скористались. Будь-яких інших доказів, які б могли свідчити про те, що участь ОСОБА_1 та його адвоката в судовому розгляді справи в суді першої інстанції могла би вплинути на рішення суду, надано не було.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, а тому посилання в апеляційній скарзі на незаконність та необґрунтованість постанови судді є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м.Харкова від 21 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу адвоката Ключника С.В., котрий діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 21 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко