Справа №443/1257/24
Провадження №3/443/600/24
ПОСТАНОВА

іменем України

02 серпня 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , військовослужбовця,

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 06.07.2024 умисно погрожував нанесенням тілесних ушкоджень та фізичною розправою дружині, штовхав свою дружину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає разом із ним за адресою АДРЕСА_2 , чим спричинив психологічне насильство, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 07.07.2024 на протязі всього дня по АДРЕСА_2 стосовно якого винесено ТЗПСК серії АА445701 про зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи та заборону у будь-який спосіб контактувати з нею, не виконав його, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 07.07.2024 о 22 год 38 х по вул. І.Франка в с.Покрівці, стосовно якого винесено ТЗПСК серії АА445701 від 06.07.2024 не повідомив уповноважений підрозділ органів НПУ про місце свого тимчасового перебування, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 08.07.2024 на протязі всього дня по АДРЕСА_2 , стосовно якого винесено ТЗПСК серії АА445701 про зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи та заборону у будь-який спосіб контактувати з нею, не виконав його, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 09.07.2024 на протязі всього дня по АДРЕСА_2 , стосовно якого винесено ТЗПСК серії АА445701 про зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи та заборону у будь-який спосіб контактувати з нею, не виконав його, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень визнав повністю, надав суду пояснення, які узгоджуються з викладеними у протоколах обставинами. Щиро розкаявся у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_2 надала суду пояснення, які відповідають викладеним у протоколах обставинам. Крім цього, пояснила, що її чоловік є хорошою людиною, однак після вживання алкоголю стає агресивним, через що у неї виникає страх за себе та їхню дитину.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (7 грудня 2017 року № 2229-VIII) визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні тотожних адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП, доведена:

протоколами серії ВАД №373596 від 05.07.2024, ВАД №375702 від 09.07.2024, ВАД №375703 від 09.07.2024, ВАД №375701 від 09.07.2024, ВАД №375704 від 09.07.2024 відповідно до яких ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство стосовно дружини ОСОБА_2 , а також порушив терміновий заборонний припис;

рапортами від 06.07.2024, 09.07.2024, якими повідомлено начальника правоохоронного органу про встановлення обставин вчинення ОСОБА_1 діянь стосовно дружини, які містять ознаки домашнього насильства;

заявою ОСОБА_2 , якою вона повідомила правоохорониннй орган про неправомірну поведінку її чоловіка, який штов її, обзивав та голосно кричав;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 та поясненнями, даними нею у суді, які узгоджуються між собою та відповідають обставинам, викладеним у протоколах про адміністративне правопорушення;

терміновим заборонним приписом від 06.07.2024 №АА445701, яким до ОСОБА_1 застосовано такий захід: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_2 , заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Строк дії термінового заборонного припису 3 доби з 22.37 год 06.07.2024 до 22.37 год 09.07.2024;

поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення, які узгоджуються з матеріалами справи, підтверджують достовірність викладених у протоколах обставин та в яких він повністю визнав вину у вчинених правопорушеннях.

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні тотожних адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто умисного вчинення ним діянь психологічного характеру (образи, погрози), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій, а також невиконання ОСОБА_1 термінового заборонного припису будучи особою, стосовно якої він винесений, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (частина 2 статті 36 КУпАП).

Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення; ступінь його вини у вчинених тотожних правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП, яка доведена повністю; обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винного, обставину, яка обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 вчинив кілька тотожних адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, тому суд вважає, що відповідно до вимог статті 36 КУпАП на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу. Накладення на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на те, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, тому зважаючи на приписи статті 5 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає, що судовий збір не підлягає стягненню.

Керуючись статтями 23, 33, 36, 283, 284 КУпАП, статті 5 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП, і накласти стягнення з урахуванням частини 2 статті 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів