КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 761/1845/24 Апеляційне провадження № 33/824/3410/2024Головуючий у суді першої інстанції - Слободянюк П.Л. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Оніщука М.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сіренка Максима Юрійовича на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 23.02.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з вказаною постановою 20 грудня 2023 року, о 21 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_1 , за адресою: м. Київ, вул. В. Чорновола, 41/1, керуючи автомобілем Volkswagen Jetta (державний номер НОМЕР_2 ), потрапив у ДТП, при цьому під час перевірки документів у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей). В ході проведення огляду лікарем-наркологом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись з указаною постановою суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є незаконною і необґрунтованою. Так, обставини і підстави притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, які суд визнав встановленими, не відповідають дійсності, фактичним обставинам та доказам у справі. Ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були відсутні, напочатку виникла підозра на наркотичне сп`яніння. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №525123 за ст. 130 КУпАП складено о 22 год. 33 хв., до проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, який проведено лікарем згідно наявного відеозапису о 22 год. 47 хв., результат якого внесено до висновку на стан алкогольного сп`яніння. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП не відповідає дійсності, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №525123 за ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння о 21 год. 45 хв., що спростовується матеріалами відеозапису та протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №521972 за ст. 124 КУпАП відповідно до якого о 18 год. 35 хв. відбулось ДТП, після якого ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Огляд проведено приладом «Драгер», який невідомо чи проходив відповідну повірку, при огляді на стан алкогольного сп`яніння лікарем не змінювалась трубка (муштук) приладу «Драгер», яка є одноразовою для використання, що ставить під сумнів результати огляду. ОСОБА_1 не погоджувався з оглядом на прилад «Драгер», оскільки вживав алкоголь за день до події, в той день використовував ліки «Ангілепс», що містять у своєму складі 96% етанолу, бажав здати на аналіз сечу, проте лікар здійснив на нього тиск та провокативні дії, чим відмовив від проведення аналізу, о 22 год. 46 хв. лікар повідомив, що проведення аналізу сечі не вирішить проблему. Апелянт зазначає, що дії лікаря не передбачені процедурою огляду, після того як особа погодилась здати сечу, лікар повинен був відібрати дані біологічні зразки для лабораторного дослідження, а не чинити провокативні дії.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце повідомлений належним чином.

Захисник Сіренко М.Ю. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 525123 від 20.12.2023 року; протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 521972 від 20.12.2023 року; схемі місця ДТП від 20.12.2023 року; висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.12.2023 року з результатом 0,96 проміле; розписці про залишення на зберігання транспортного засобу від 20.12.2023 року; постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1133390 від 20.12.2023 року; поясненнях ОСОБА_1 ; поясненнях ОСОБА_2 ; відеозаписі, зафіксованому на нагрудну камеру працівників поліції.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 525123 від 20 грудня 2023 року, о 21 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_1 , за адресою: м. Київ, вул. В. Чорновола, 41/1, керуючи автомобілем Volkswagen Jetta (державний номер НОМЕР_2 ), потрапив у ДТП, при цьому під час перевірки документів у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей). В ході проведення огляду лікарем-наркологом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 0,96 проміле. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога із застосуванням приладу «Драгер» та фіксувався на камеру 472106, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Зі змісту протокола вбачається, що працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 з протоколом, який останній підписав, зазначивши в протоколі, що був присутній запах, оскільки вживав пиво за день до події.

При цьому, жодних пояснень щодо порушення порядку виявлення чи проведення огляду на стан сп`яніння чи незгоди зі складеним протоколом ОСОБА_1 надано не було.

У свою чергу, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається зі змісту запису нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 на місці ДТП не заперечував факт керування транспортним засобом. З відеозапису вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено права ОСОБА_1 .

Огляд ОСОБА_1 проводився лікарем-наркологом в КМНКЛ «Соціотерапія», в присутності поліцейського.

Крім того, під час огляду лікар застосував крім технічних засобів, інші методи огляду з метою встановлення алкогольного сп`яніння в ОСОБА_1 , а саме за клінічними ознаками.

Також, на відеозаписі зафіксовано, що лікарем-наркологом в присутності ОСОБА_1 було відкрито мундштук, який перед проходженням тестування знаходився в герметично запакованому середовищі, та встановлено на прилад, після проведення огляду останній не погодився з його результатами та ним було повторно пройдено огляд.

Відповідно до інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу передбачено необхідність використання нового мундштука для кожної особи.

Доводи апелянта про, про відсутність інформації про повірку приладу «Драгер», є безпідставними. Оскільки, даний огляд проводився за згодою ОСОБА_1 , доказів на підтвердження того, що він вимагав надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Драгер», за допомогою якого він проходив огляд на стан сп`яніння, безпосередньо перед проведенням огляду, у матеріалах справи не міститься.

Водночас чинним законодавством не передбачено долучення до матеріалів справи сертифікату відповідності, а відсутність цього документу у справі не свідчить про недійсність проведеного огляду, та не свідчить про проведення такого огляду з використанням технічного засобу, який не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Вказане зафіксоване і у протоколі про адміністративне правопорушення, а будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі, апелянт суду не надав.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, установленим статтею 256 КУпАП та Інструкції № 1376, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву у суду не викликає.

ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», результат тесту 0,96 проміле, ознайомився з його результатом, та підписав висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння фіксувався технічними засобами відеозапису - нагрудною камерою працівника поліції № 472106, де зафіксовано надання згоди на проведення огляду за допомогою спеціального технічного приладу, порядок проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу у лікаря та погодження з його результатом.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 бажав здати на аналіз сечу, проте лікар здійснив на нього тиск та провокативні дії, чим відмовив від проведення аналізу, апеляційний суд ставиться критично, адже з відеозапису наявного в матеріалах справи зафіксовано, факт чіткої відмови ОСОБА_1 від здачі аналізу, жодного тиску лікаря на останнього з відеозапису не вбачається.

Також є безпідставними твердження апелянта про те, що протокол складено раніше ніж зафіксовано результати огляду, оскільки як вірно встановлено та зазначено судом першої інстанції, з відеозапису вбачається, що огляд ОСОБА_1 в приміщенні КМНКЛ «Соціотерапія» проводився двічі (о 22 год. 27 хв. та о 22 год. 47 хв.), обидва результати показали, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. При цьому працівниками поліції розпочато складання протоколу о 22 год. 33 хв., тобто після першого тестування на предмет алкогольного сп`яніння.

Отже, як при проведенні огляду так і при складанні протоколу працівниками поліції дотримано визначеного законом порядку.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги та вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сіренка Максима Юрійовича - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Оніщук