Справа № 159/3079/24 Провадження №33/802/506/24 Головуючий у 1 інстанції:Чалий А.В.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Таровської А.А., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Полетила П.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08 травня 2024 року о 06 год. 42 хв., на вул. Ковельській в с. Дубове, керував транспортним засобом марки «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (даліПДР).

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її невідповідність нормам закону. Зазначає про безпідставність зупинки транспортного засобу під його керуванням, всупереч положенням ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», через що, як він вважає, у нього не виник обов`язок по виконанню вимоги поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння. Наявний у матеріалах справи відеозапис є фрагментарним. Також у матеріалах справи не міститься безумовних та беззаперечних доказів у підтвердження наявних у ОСОБА_1 та відображених у складеному щодо нього протоколі ознак алкогольного сп`яніння. Не роз`яснено можливості користуватись правовою допомогою адвоката, права роз`яснено формально. Також зазначає, що після оформлення стосовно нього адміністративних матеріалів вирушив у КНП «Любомльське територіальне медичне об`єднання Любомльської міської ради» для проходження огляду на стан сп`яніння, і за результатами такого огляду, ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, у нього виявлено не було. У зв`язку із цим, просить постанову судді Ковельського районного суду від 28 червня 2024 року скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника адвоката Полетила П.С., який подану апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити, доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю стверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 071872 від 28 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 зафіксовано наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, на момент зупинки транспортного засобу під його керуванням поліцейським, а також відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому закладі охорони здоров`я, що також додатково стверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи ОСОБА_1 про безпідставність зупинки транспортного засобу під його керуванням, а відтак, і про відсутність підстав для виконання вимоги поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, є неспроможними, з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Із відеозапису із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції який,з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним та незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, доказом вини ОСОБА_1 та значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, з достатньою повнотою убачаються детальні обставини вчинення ним даного адміністративного правопорушення. Із цього відео видно, що після зупинки транспортного засобу під керування першого, у нього було з`ясовано про наявність заборонених речей та водієві було запропоновано відкрити багажник. В ході подальшого спілкування поліцейський пояснив, що була проведена перевірка на причетність водія саме цього автомобіля до вчинення дорожньо транспортної пригоди, а через озвучені та виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 було запропоновано пройти, у встановленому законом порядку, огляд на стан сп`яніння. Цим відео також чітко зафіксовано факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому закладі охорони здоров`я.

Доводи ОСОБА_1 про те, що наявний у матеріалах справи відеозапис є фрагментарним, а тому не може братись до уваги судом, є безпідставними, оскільки такий запис не містить ознак монтажу чи підробки, а перший не заперечує хронології перебігу події вчиненого, зафіксованої на ньому. Окрім того, зазначений відеозапис є фактично безперервним щодо вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Попри встановлену та описану вище причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , судом слушно зазначено про те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не перебуває у прямому причинному зв`язку із обов`язком водія пройти, у встановленому законом порядку, відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, а предметом доказування у даній справі є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, які окреслені диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки, користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія додаткові обов`язки, які пов`язані з необхідністю забезпечення безпечного використання транспортного засобу.

Відтак, висновки судді про те, що наведені вище доводи особи. яку притягнуто до адміністративної відповідальності, вирішального значення при розгляді даної справи не мають, є достатньо обґрунтованими.

На момент зупинки транспортного засобу поліцейськими, за його кермом був ОСОБА_1 , в якості пасажира його дівчина. При цьому, факт перебування його в статусі водія, на той моменту, не заперечувався, як і факт вживання алкогольних напоїв напередодні, до 18 год. вечора.

Відтак, підстав стверджувати про відсутність, у зазначеному випадку, усіх складових об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення, при перевірці доводів апеляційної скарги, установлено не було.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Поліцейським було озвучено виявлені ним у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, і лише після цього запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, а безпосередньо перед складенням щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, було чітко роз`яснено наслідки такої відмови, а також права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд даної справи у суді.

Тому, вважаю висновки суду про порушення водієм пункту 2.5 ПДР та вчинення ним, у цьому конкретному випадку, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильними.

Як і твердження ОСОБА_1 про проходження ним, з власної ініціативи, огляду на стан сп`яніння 08 травня 2024 року о 07:50 год. в КНП «Любомльське ТМО» ЛМР, так і наявний у матеріалах справи висновок із «діагнозом» - у гр. ОСОБА_1 ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння, не виявлено, жодним чином не спростовують правильних висновків судді, так як за змістом оскаржуваної постанови, першого притягнуто до адміністративної відповідальності не за факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є абсолютно відмінними за своїм змістом складами адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ураховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не убачається.

Нових доказів, у спростування зазначених у постанові судді обставин, також надано не було, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 січня 2024 року щодо нього без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя