Провадження № 3/522/5836/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., за участі: секретаря судового засідання Шибіна Є.С., прокурора Острик О.В. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адміністративні матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування і відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», після звільнення зі служби в поліції та припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, що оформлено наказом ГУНП в Одеській області від 01.02.2024 року № 141 о/с, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме 13.03.2024 року, чим порушив встановленні абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» вимоги фінансового контролю. Вказані дії ОСОБА_1 містять ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

При цьому, п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що поліцейські є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію», на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

Під час збору доказів встановлено, що наказом начальника ГУНП в Одеській області від 01.05.2023 року № 496 о/с ОСОБА_1 з 01.05.2023 року прийнято на службу до поліції та призначено на посаду помічника слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, як переможця конкурсу, з одночасним присвоєнням йому спеціального звання «рядовий поліції».

При вступі на службу до поліції, ОСОБА_1 склав Присягу на вірність Українському народові, яку власноручно підписав.

З 01.05.2023 року, вступивши на службу до поліції та розпочавши службові відносини, ОСОБА_1 набув статусу особи на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», став суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Отже, проходячи службу в лавах Національної поліції України, маючи спеціальні звання поліцейського, спеціальний жетон з індивідуальним номером - 0182211 і склавши Присягу на вірність Українському народові, ОСОБА_1 був поліцейським, на час проходження служби в поліції мав владні повноваження, виконував функції держави та на нього поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно ч. 1 ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію»,

на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію»,

у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно - правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

У свою чергу, ОСОБА_1 ознайомлений і попереджений про спеціальні обмеження, пов`язані зі службою в поліції, визначені Законом України «Про запобігання корупції» вимоги, заборони та обмеження, про що 01.05.2023 року особисто підписав пам`ятку - ознайомлення поліцейських, державних службовців та працівників Національної поліції України з обмеженнями, пов`язаними зі службою в поліції, та вимогами антикорупційного законодавства, а саме з вимогами Законів України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, ОСОБА_1 обізнаний про вимоги, заборони та обмеження, які визначено статтями 3, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 45, 52 Закону України «Про запобігання корупції», статтею 1726 КУпАП, статтею 366-1 КК України, статтями 61 і 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, ОСОБА_1 ознайомлений і обізнаний про спеціальні обмеження, пов`язані зі службою в поліції, встановлені Законом України «Про запобігання корупції» вимоги, заборони і обмеження, які взяв на себе обов`язок дотримуватися та попереджений про юридичні наслідки їх не виконання, у тому числі про абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за власним бажанням.

22.01.2024 року ОСОБА_1 власноручно написав рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням та наказом начальника ГУНП в Одеській області від 01.02.2024 року № 141 о/с помічника слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 рядового поліції ОСОБА_1 з 01.02.2024 року звільнено зі служби в поліції за власним бажанням.

01.02.2024 року ОСОБА_1 в ГУНП в Одеській області отримав свою трудову книжку та військовий квиток, про що власноручно написав розписку та був ознайомлений із Порядком заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, в тому числі і щодо подання декларації типу «при звільнені» не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Таким чином, 01.02.2024 року є останнім днем служби ОСОБА_1 в лавах Національної поліції України, коли наказом начальника ГУНП в Одеській області від 01.02.2024 року № 141 о/с його звільнено зі служби в поліції за власним бажанням. По завершенню цього дня, ОСОБА_1 вважається таким, що припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави.

Поряд з цим, абз. 4 п. 27 розділу XIII (прикінцеві положення) Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку і строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

11.10.2023 року Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» опубліковано в офіційному виданні Голос України № 35, а 12.10.2023 року відбулось набрання чинності цим Законом.

Згідно п.п. 2 п. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 року № 449/21, декларація при звільненні - це декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.

Отже, після звільнення зі служби в поліції та припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, у ОСОБА_1 виник обов`язок протягом 30 календарних днів подати шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https://nazk.gov.ua) декларацію при звільненні за період з 01.01.2024 ргоку року по 01.02.2024 року, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, за визначеною Національним агентством формою, тобто до 00 год. 00 хв. 03.03.2024 року.

Однак, всупереч встановленим абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» вимогам фінансового контролю, ОСОБА_1 несвоєчасно подав без поважних причин декларацію при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме о 13 год. 22 хв. 13.03.2024 року.

Вивченням послідовності дій ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), за період з 01.02.2024 року по 13.03.2024 року встановлено, що лише о 12 год. 40 хв. 13.03.2024 року він вперше авторизувався у системі та здійснив вхід до власного персонального електронного кабінету після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави та в той же день подав декларацію «при звільнені».

У період часу з 12 год. 40 хв. 13.03.2024 року по 13 год. 22 хв. 13.03.2024 року ОСОБА_1 заповнив усі необхідні розділи декларації при звільненні, перевірив повноту та достовірність зазначеної в ній інформації та наклав особистий кваліфікований електронний підпис та подав декларацію при звільненні за період з 01.01.2024 року по 01.02.2024 року.

Оглядом публічної частини Реєстру також встановлено ОСОБА_1 раніше подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування типу «кандидат на посаду», що свідчить про обізнаність останнього щодо встановлених вимог фінансового контролю, у тому числі щодо обов`язку, способу і терміну подачі декларацій.

10.04.2023 року ОСОБА_1 оформив через Акредитований центр сертифікації ключів АЦСК АТ КБ «Приват Банк» електронний цифровий підпис, зі строком дії до 09.04.2024 року, що свідчить про наявність у нього діючого електронного цифрового підпису на відведений для подачі декларації час, а саме протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави.

Відповідно до постанови великої палати Верховного суду від 24.01.2021 року у справі №800/30/17 (990/1/1328/18) суд встановив, що вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання або припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, не є поважною причиною пропуску строків.

Поважними причинами можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Згідно абз. 9 п.п. 1 п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17 «щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб - сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

Під час проведення перевірки і збору доказів, поважних причин для несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації при звільненні, не виявлено.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке полягає у порушенні ним вимог фінансового контролю та виразилось у несвоєчасній подачі без поважних причин декларації при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків, як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння, яке наразі виражено у порушенні встановлених абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» вимог фінансового контролю, а саме несвоєчасній подачі ОСОБА_1 без поважних причин декларації при звільненні за період з 01.01.2024 року по 01.02.2024 року.

Одним з основоположних принципів діяльності щодо запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки такі правопорушення несуть негативні наслідки, що можуть сприяти підриву авторитету державних органів влади та зашкодити суспільним інтересам, тому таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є місце роботи суб`єкта правопорушення, відповідно до якого особа набула статусу суб`єкта декларування, а саме СВ ВП№2 ОРУП№1 ГУНП в Одеській області, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, буд. 42.

Часом вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є 13.03.2024 року, коли всупереч встановленим абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» вимогам фінансового контролю, ОСОБА_1 несвоєчасно подав без поважних причин декларацію при звільненні.

Відповідно до листа Верховної ради від 09.04.2021 року № 1089/0/2-21, моментом виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, слід вважати день складання протоколу про таке правопорушення уповноваженою посадовою особою.

Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід вважати дату закінчення перевірки, зібрання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Згідно абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно - правову відповідальність.

При цьому, ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Умисел суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», полягає в тому, що будучи обізнаним про встановлені антикорупційним законодавством вимоги, заборони та обмеження, функціонери не виконуючи їх, допускають порушення своєю навмисною протиправною поведінкою.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього, не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог ч. 1 ст. 22 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

З системного аналізу норм КУпАП встановлено, що його завдання полягає у встановленні винних осіб і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного примусу.

Отже, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик, його обов`язком є діяти лише в рамках закону (дозволено роботи тільки те, що дозволено законом - ч. 2 ст. 6 Конституції України).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнав в повному обсязі, вказав, що дійсно пропустив строк подання декларації неумисно, однак поважних причин пропуску строку у нього не було, щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

Прокурор просила визнати виним ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та з урахуванням даних про особу правопорушника призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП встановлюється відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вину ОСОБА_1 також підтверджують наступні докази, а саме:

Протокол № 106/2024 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 11.07.2024 року;

Лист з ДВБ Національної поліції України від 20.05.2024 № 5611-2024 від (29713);

Копія листа з ДСР Національної поліції України від 14.05.2024 № 7208-2024 (25486);

Копія листа з НАЗК від 02.05.2024 № 47-07/30925-24;

Повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 14.03.2024 № 53/268;

Копія наказу начальника ГУНП в Одеській області від 01.02.2024 № 141 о/с;

Лист з відділу запобігання корупції ГУНП в Одеській області від 14.03.2024 № 53/269;

Послідовність дій ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

Копія запиту до управління кадрового забезпечення ГУНП в Одеській області від 24.05.2024 № 2043/42-15/03-24;

Лист з управління кадрового забезпечення ГУНП в Одеській області від 18.06.2024 № 9/7130;

Біографічна довідка стосовно ОСОБА_1 ;

Копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , виданого 23.07.2021 органом 5131;

Копія картки платника податків на ім`я ОСОБА_1 ;

Довідка з інформацією про ОСОБА_1 ;

Копія Присяги на вірність Українському народові, яку складено ОСОБА_1 ;

Витяг з наказу начальника ГУНП в Одеській області від 01.05.2023 № 496 о/с;

Витяг з наказу начальника ГУНП в Одеській області від 20.10.2023 № 1436 о/с;

Витяг з наказу начальника ГУНП в Одеській області від 01.02.2024 № 141 о/с;

Копія рапорту ОСОБА_1 про звільнення зі служби в поліції від 22.01.2024;

Витяг з наказу начальника ГУНП в Одеській області від 01.02.2024 № 141 о/с;

Копія листа з управління кадрового забезпечення ГУНП в Одеській області від 01.02.2024 № 9/934;

Копія сторінки з особової справи ОСОБА_1 із записами про отримання ним документів після звільнення зі служби в поліції;

Копія послужного списку з особової справи ОСОБА_1 ;

Копія посадової інструкції (функціональних обов`язків) помічника слідчого СВ відділу поліції № 2 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області рядового поліції Багрова О.О.;

Копія Положення про відділ поліції № 2 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області;

Копія витягу з Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 77-VIII;

Копія витягу з Правил етичної поведінки поліцейських;

Копія зобов`язання ОСОБА_1 ;

Копія форми інструктажу з основних положень Закону України «Про запобігання корупції»;

Копії відомостей про ознайомлення особового складу СВ відділу поліції № 2 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області зі службовими документами;

Довідка щодо перебування на службі ОСОБА_1 ;

Скріншот екрану із зображенням веб - сайту АЦСК АТ КБ «Приват Банк»;

Скріншот екрану із зображенням Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

Роздруківка з офіційного веб - сайту НАЗК декларації ОСОБА_1 при звільненні;

Копія листа з Комітету Верховної Ради України з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності від 11.09.2018 № 04-18/10-1584;

Копія запиту до НАЗК від 25.04.2024 № 1644/42-15/01-2024;

Копія листа з НАЗК від 23.05.2024 № 47-07/37042-24;

Копія листа з НАЗК від 21.06.2024 № 47-10/45595-24;

Копія листа з ДВБ Національної поліції України від 08.04.2024 № 3652-2024 (20715);

Копія наказу Голови Національної поліції України від 05.04.2024 № 363;

Копія запиту до Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 19.06.2024 № СЕД-9995-2024 (40810);

Копія запиту до Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 26.06.2024 № СЕД-11981-2024 (45127);

Лист з Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 27.06.2024 № 19-45154/18/24-Вих;

Лист з Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 27.06.2024 № 19-45118/18/24-Вих;

Пояснення ОСОБА_1 від 11.07.2024;

Рапорт від 12.07.2024 № СЕД-11057-2024 (55396);

Рапорт від 12.07.2024 № СЕД-11056-2024 (55399).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог ст. 22 КУпАП.

Одним з основних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитись у підриві авторитету органу виконавчої влади та зашкодити суспільним інтересам, то таке правопорушення не може бути визначене, як малозначиме.

Згідно ст. 255 КУпАП «Особи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення»: у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: 1) уповноважені на те посадові особи: органів внутрішніх справ (Національної поліції) статті 172-4 172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище).

Відповідно до ст. 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Строк розгляду адміністративних справ про адміністративні корупційні правопорушення зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке полягає у порушенні ним вимог фінансового контролю та виразилось у несвоєчасній подачі без поважних причин декларації при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , є щире каяття.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Санкція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь вини, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору, що складає 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні та особою під час розгляду справи не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7, 9, 23, 33, 34, 36, 40-1, 172-6, 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , визнати виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок на користь держави.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси Ірина ЦИБ