П О С Т А Н О В А

Іменем України

02.08.2024 року м. Львів

суддя Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 225399 від 06.05.2024 року, 06.05.2024 року близько 11:00 год. у м. Львові по вул. Наукова, 35 А, ОСОБА_1 вчинив злісну непокору працівникам поліції, а саме шарпав за одяг, зірвав номерний жетон, погрожував фізичною розправою, відмовився припинити свої протиправні дії, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину заперечив. Пояснив, 06.05.2024 року близько 11:00 год. він проходив по вул. Наукова, 35 А у м. Львові біля супермаркету "Сільпо". В цей час до нього підійшли працівники поліції з метою здійснення перевірки документів. При огляді працівники поліції вказали ОСОБА_1 , що їм недостатньо інформації щодо військово-облікових даних та наділи кайданки з метою доставки останнього до військомату. ОСОБА_1 вважав такі дії протиправнити та такими, що завдали йому фізичного болю. Жодних протипривних дій в сторону працівників поліції він не вчиняв, а всі його дії були лише з метою самозахисту.

Ст. ДОП СДОП ВП ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області Притула Р.Р. в судовому засіданні пояснив, що протокол про адмінінстративне правопорушення складений на підставі рапорту ДОП СДОП ВП ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області Хахули В.С. ОСОБА_1 затримували працівники ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області, при приїзді на місце кайданки вже були надягнуті, опісля зняті. Після цього у ОСОБА_1 взято пояснення та на підставі рапорту ДОП СДОП ВП ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області Хахули В.С. складено протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, працівника поліції, який складав вищезазначений протокол, дослідивши матеріали справи,в тому числі матеріали відеозапису з місця події, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд доходить до таких висновків.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, відповідно до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що до адміністративної відповідальності можливо притягти особу лише у разі наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить в собі: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Диспозицією статті 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до коментаря даної статті, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторних законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Тобто слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної законної вимоги поліцейського.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до протоколу серії ВАД № 225399 від 06.05.2024 року ОСОБА_1 інкримінують вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, а саме, що він 06.05.2024 року близько 11:00 год. у м. Львові по вул. Наукова, 35 А, вчинив злісну непокору працівникам поліції: шарпав за одяг, зірвав номерний жетон, погрожував фізичною розправою, відмовився припинити свої протиправні дії.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, суд зазначає таке.

Із змісту рапорту ДОП СДОП ВП ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області Хахули В.С. вбачається, що 06.05.2024 під час патрулювання близько 11:05 год. за адресою АДРЕСА_2 виявлено двоїх невідомих осіб з явними ознаками алкогольного сп`яніння, в ході перевірки документів встановлено, що ОСОБА_1 повинен з`явитись у ОРТЦК та СП для уточнення даних. Однак ОСОБА_1 відмовився та почав чинити опір працівникам поліції.

Суд звертає увагу, що рапорт ДОП СДОП ВП ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області Хахули В.С. не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 28 травня 2020 року в справі № 524/4668/17 та від 15 квітня 2020 року в справі № 489/4827/16-а.

В судовому засіданні досліджено відеозаписи, долучені до матеріалів справи, в яких відеофіксація почалась 06.05.2024 о 11:24 год.. тобто вже після події, зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення. На відеозаписі з місця події не зафіксовано, що ОСОБА_1 шарпав за одяг поліцейського та зірвав з нього номерний жетон чи погрожував пліцейським фізичною розправою.

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, встановивши обставини справи, давши оцінку кожну доказу окремо та в їх сукупності, суд доходить до висновку про те, що достатніх, належних і допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП суду не надано, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт злісної непокори ОСОБА_1 законній вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, що виразилось у подальшому складенні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 225399 від 06.05.2024 року, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП.

У справах «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини» та «Леванте проти Латвії», неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Наведене дає підстави для висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КпАП України - немає у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_1 , а тому справа відносно нього підлягає закриттю на підставі ст. 247 п.1 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 9, 251, 252, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Справу відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівської апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Мигаль Г.П.