Справа № 197/614/24
Провадження № 3/177/1133/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 серпня 2024 року Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Лященко В.В., розглянувши матеріали, які надійшли до суду в порядку визначення підсудності Дніпровським апеляційним судом, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

19.07.2024 року до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №209107 від 04.06.2024 відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу, 02.06.2024 о 17:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилилася від передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо свого малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який наніс фізичного болю малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала, пояснила, що 02.06.2024 її син не спричиняв жодних дій по відношенню до ОСОБА_3. Конфлікт стався між дівчатами ОСОБА_10, ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13, які побили ОСОБА_3, її син ОСОБА_5 грався з іншими хлопцями на вулиці і нікого не чіпав.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, частиною 1 статті 184 КУпАП України передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена у ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За положеннями ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно норми 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Диспозиція ст. 184 ч.1 КпАП України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП повинно бути доведено, які саме обов`язки не було виконано і яким законодавством передбачене їх виконання.

При цьому у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Виходячи з наведеного, ухилення від виконання батьківських обов`язків (об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП) може проявлятись у різних формах.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , поставлено у вину те, що вона неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки щодо свого малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який наніс фізичного болю малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що не відповідає вимогам диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме невиконання нею обов`язків передбачених законодавством щодо забезпечення необхідних умов життя , навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Крім того, обставини викладені в протоколі щодо нанесення малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізичного болю малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спростовуються матеріалами справи.

Так, в протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03.06.2024 заявник ОСОБА_6 , яка є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , просить провести профілактичну бесіду та притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вказала, що саме їх малолітні діти ображають її доньку, вчинили бійку та 02.06.2024 завдали їй фізичного болю.

З письмових пояснень ОСОБА_6 вбачається, що 02.06.2024 о 17-30 год. їй зателефонувала донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та повідомила, що того ж дня вона гралася на вулиці з дітьми з якими у неї виник конфлікт, в ході якого дівчата на ім`я ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 побили її. Аналогічні пояснення ОСОБА_6 надала в судовому засіданні.

Таким чином, матеріали, які надійшли до суду не містять жодного доказу, в розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має відношення до подій викладених в протоколі серії ВАД №209107 від 04.06.2024.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 184 ч. 1, 247, 283, 284 ч.1 п.1, КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя В.В. Лященко