Номер провадження 3/754/4116/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 серпня 2024 року

суддя Деснянського районного суду м. Києва Банах О.Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Деснянського УП ГУ НП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 184, ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2024 до Деснянського районного суду м. Києва від Деснянського УП ГУ НП в м. Києві надійшли адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03.07.2024 року серії ВАВ №576764, 03.07.2024 року близько о 06 год. 50 хв. в АДРЕСА_2 , громадянка ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме перебувала в стані алкогольного сп`яніння поряд з дитиною, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03 липня 2024 року серії ВАВ №576900, 03 липня 2024 року о 06 годині 50 хвилин в АДРЕСА_2 , громадянка ОСОБА_1 вчиняла домашнє насильство психологічного характеру відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдала шкоди її психологічному здоров`ю, чим порушила п. 2 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тим самим скоїла правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

З будь-якими клопотаннями до суду не зверталась.

Враховуючи, що згідно ч.2 ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суддя вважає неявку ОСОБА_1 способом затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності, а тому вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності останньої.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

ОСОБА_1 була повідомлена працівниками поліції, що справа розглядатиметься в Деснянському районному суді, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона праві свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

В ст. 10 КУпАП зазначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з приписами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень ч.1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки повинні бути гідним прикладом для своїх дітей, власними вчинками демонструвати повагу до усталених норм поведінки та цінностей, які сповідуються суспільством, а також не допускати проявів неналежної поведінки, особливо у присутності дітей.

Відповідно до ч.4 ст. 155 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП, настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ №576764 від 03.07.2024 року, відповідно до якого, ОСОБА_1 ухилялась від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме перебувала в стані алкогольного сп`яніння поряд з дитиною;

- даними рапорту інспектора СЮП Деснянського УП ГУНП у м. Києві Атаманенко А. від 03.07.2024 року, відповідно до якого до Деснянського УП ГУНП в м. Києві надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , чоловік вчиняє домашнє насильство відносно дружини в присутності малолітньої дитини. Прибувши на місце було виявлено громадянку ОСОБА_1 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння та змушувала свою малолітню доньку кудись з нею їхати, однак дитина не хотіла;

- даними письмових пояснень ОСОБА_2 від 03.07.2024 року, з яких вбачається, що повернувшись додому з мамою, яка була в нетверезому стані, мама почала вчиняти сварку з татом, на побутовому рівні, вподальшому мама змушувала її їхати до бабусі, однак вона не хотіла, бажала залишитись з татом.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, суд зазначає наступне.

У відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як указує диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відповідальність за вказаним законом настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-19, який було прийнято 07.12.2017 року (далі - Закон), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Так, п.2 ст. 1 Закону визначено, що дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Так, п. 14 ст. 1 Закону визначено, психологічне насильство, як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Скоєне ОСОБА_1 правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 03 липня 2024 року серії ВАВ №576900, в якому зафіксовані фактичні обставини справи, а саме те, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру стосовно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- даними рапорту інспектора СЮП Деснянського УП ГУНП у м. Києві Атаманенко А. від 03.07.2024 року, відповідно до якого до Деснянського УП ГУНП в м. Києві надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , чоловік вчиняє домашнє насильство відносно дружини в присутності малолітньої дитини. Прибувши на місце було виявлено громадянку ОСОБА_1 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння та змушувала свою малолітню доньку кудись з нею їхати, однак дитина не хотіла;

- даними письмових пояснень ОСОБА_2 від 03.07.2024 року, з яких вбачається, що повернувшись додому з мамою, яка була в нетверезому стані, мама почала вчиняти сварку з татом, на побутовому рівні, вподальшому мама змушувала її їхати до бабусі, однак вона не хотіла, бажала залишитись з татом.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд з`ясував обставини, передбачені ст. 280 КУпАП.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 184, ч.1 ст. 173-2 КУпАП, доведена повністю зібраними по справі доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які оцінено судом у відповідності до норм ст. 252 КУпАП за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, суд приходить до висновку про те, що необхідним й достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень буде адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

Враховуючи, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена матеріалами справи, керуючись, ст. 184 ч.1, ст. 173-2 ч.1 ст.ст. 23, 24, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 184 ч.1, 173-2 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП піддати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , адміністративному стягненню в межах санкції ч.1 ст. 184 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, сплачується за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві, код бюджетної класифікації доходів - 21081100, Одержувач: УК у Деснянському районі/Деснянський район, Банк одержувача - Казначейство України (ЕАП); код ЄДРПОУ - 37993783, рахунок отримувача UA0026004.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а саме 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О.Л. Банах