П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 року м. Київ

Справа №759/3701/24

Апеляційне провадження №33/824/2250/2024

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Федорчук Я.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року за матеріалами, які надійшли з Святошинського УП ГУНП в м. Києві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №920268 від 16 лютого 2024 року, 30 січня 2024 року близько 15.10 год. за адресою: АДРЕСА_2 , а саме у роздягальні, що знаходиться у СЗШ №304 м. Києва, м/л ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відтворив прийом самооборони на м/л ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження. Вищевказаними діями дитини, батько ОСОБА_1 ухилився від виконання батьківських обов`язків передбачених ч.1 ст. 150 СК України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП за малозначністю вчиненого діяння.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, закрито, оголошено усне зауваження.

Постанова суду мотивована тим, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у скоєнні ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, а тому є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. Разом з тим, суд першої інстанції врахувавши характер вчиненого правопорушення, його малозначність, особу правопорушника, вважав за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 , ним подана апеляційна скарга, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання мотивовано тим, що копія оскаржуваної постанови на його адресу направлена не була, 29 березня 2024 року він отримав її через канцелярію суду. На підставі викладеного, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини справи, та надано неправильну оцінку доказам наявним в матеріалах справи. Зазначає, що належні та допустимі докази в розумінні ст. 251 КУпАП що б підтверджували і дали суду усі підстави вважати, що ним скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 в матеріалах справи відсутні.

Оскільки обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не розкривають суті правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, та не підтверджені жодними доказами наявними у справі, то і підстав для притягнення його адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 150 СК України та ч.1 ст. 184 КУпАП, немає.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову суду першої інстанції, та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

Враховуючи те, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно із ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності вручається не пізніше, яка за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Водночас, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди мають неухильно виконувати вимоги ст.268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повідомлявся про час та місце розгляду справи судом першої інстанції належним чином, як за допомогою смс повідомлення, про що ним було написано заяву, так і шляхом направлення судової кореспонденції на електронну адресу. Розгляд справи відбувся 14 березня 2024 року за відсутності особи правопорушника. Докази надсилання ОСОБА_1 копії постанови в матеріалах справи відсутні, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав в суді першої інстанції 29 березня 2024 року, що підтверджується розпискою /а.с. 52/, а тому суд апеляційної інстанції, з метою додержання права на доступ до правосуддя, вважає за доцільне задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст.ст. 251, 252КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається, зокрема, в ухиленні батьків або осіб, які їх заміняють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - фізичні осудні особи - батьки або особи, що їх замінюють.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до ч.1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

З протоколу про адміністративного правопорушення серія ВАБ №920268 від 16 лютого 2024 року вбачається, що 30 січня 2024 року близько 15.10 год. за адресою: АДРЕСА_2 , а саме у роздягальні, що знаходиться у СЗШ №304 м. Києва, м/л ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відтворив прийом самооборони на м/л ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження. Вищевказаними діями дитини, батько ОСОБА_1 ухилився від виконання батьківських обов`язків передбачених ч.1 ст. 150 СК України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наступними доказами, зокрема:

рапортом ст. інспектора СЮП ВП Святошинського УП ГУНП у м. Києві ст. лейтенанта поліції Діани Драган, в якому зазначена та описана подія, яка сталась 30 січня 2024 року у СЗШ №304 м. Києва /а.с. 2,3/;

протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01 лютого 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_4 подав до Святошинського УП ГУ НП України в м. Києві заяву про те, що 30 січня 2024 року близько 15.10 год. по вул. Єфремова, 21А в м. Києві у школі №304, малолітній ОСОБА_2 спричинив тілесні ушкодження малолітньому сину заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 5/;

повідомленням директора школи адресованого начальнику сектора ювенальної превенції та начальнику Святошинського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про засідання комісії з розгляду питання, що до ситуації, яка відбулась 30 січня 2024 року приблизно о 15.10 год. , в результаті якої відбулось травмування учня 6А класу ОСОБА_5 учнем ОСОБА_6 /а.с. 6/;

протоколом засідання комісії спеціалізованої шкоди №304, відповідно до якого комісія прийняла рішення дану ситуацію визнати як заподіяння тілесних ушкоджень учню ОСОБА_7 учнем ОСОБА_8 /а.с. 7/;

заявою батьків учня 6А класу ОСОБА_9 - ОСОБА_10 та ОСОБА_4 адресовану директору шкоди №304, яку підписали батьки інших учнів класу, та в якій вказано на те, що це не перша серйозна травма зі сторони ОСОБА_11 по відношенню до їх дітей, вони, як батьки, занепокоєні ситуацією, оскільки батько ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ігнорує такі випадки та звернення від батьків, та не приймає заходів для запобігання та упередження подібних інцидентів, у зв`язку з чим, батьки просили розглянути питання про переведення ОСОБА_11 до іншого класу /а.с. 8/;

поясненнями батька малолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_4 /а.с. 9/;

поясненнями малолітнього ОСОБА_3 , відібрані в нього в присутності його законного представника - ОСОБА_10 , в яких він розповів про подію, яка сталась 30 січня 2024 року за його участю та участю малолітнього ОСОБА_11 , та в яких він також зазначив, що скарги його матері до батька ОСОБА_11 щодо поведінки ОСОБА_11 були неодноразові /а.с. 11/;

довідкою №2113 про тимчасову непрацездатність студента навчального закладу I-V рівнів акредитації , про хворобу, карантин і інші причини відсутності дитини, яка відвідує загальноосвітній навчальний заклад, дошкільний навчальний заклад від 12 лютого 2024 року про те, що ОСОБА_3 встановлено діагноз черепно мозкова травма поверхнева травма волосистої частини голови ГРВІ, та звільнено останнього від занять з 31 січня 2024 року по 14 лютого 2024 року /а.с. 13/;

поясненнями ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (однокласників) /а.с. 15-20/;

поясненнями малолітнього ОСОБА_2 , відібрані в нього в присутності його законного представника - ОСОБА_1 , в яких він пояснив, що він запропонував ОСОБА_3 показати прийом самооборони, на що він не пам`ятає, чи погодився останній чи ні, однак він не заперечував та жодного насилля з його сторони не було. Під час відтворення прийому ОСОБА_15 впав на підлогу і вдарився затилком голови об дерев`яну лавку, яка знаходилась у роздягальні. Зазначає, що він відвід ОСОБА_3 в медичний пункт /а.с. 21,22/;

поясненнями ОСОБА_1 , в яких він вказував, що йому зателефонував класний керівник та повідомив, що між його сином та його однокласником ОСОБА_5 стався інцидент, в ході якого ОСОБА_15 травмувався. Після повернення сина додому, він запитав в нього що сталось, той йому розповів, і після цього він сказав сину, щоб той повернувся до школи і розповів як все відбулося, оскільки класний керівник не могла зв`язатися з ОСОБА_12 по телефону. Також ОСОБА_1 в поясненнях вказав на те, що ним була проведена профілактична бесіда з сином та наголошено про дотримання правил поведінки в школі /а.с. 23,24/;

характеристикою школи на ОСОБА_11 , в якій зокрема зазначено, що у класі інколи може створювати конфліктні ситуації. ОСОБА_12 не прагне виправляти ситуацію, спілкується з однокласниками зверхньо та емоційно. Батько приділяє увагу дитині, але не вбачає серйозність проблем, які виникають у дитини під час спілкування з однолітками. Не дослухається до порад класного керівника /а.с. 26/;

характеристикою школи на ОСОБА_9 , в якій, зокрема, зазначено, що Лука є чесний, розважливий, товариський, завжди приходить на допомогу. Батьки приділяють багато уваги навчанню та вихованню сина, постійно підтримують зв`язок зі школою /а.с. 27/.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вищевказані докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, а отже повністю підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, є безпідставними, та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Таку позицію останнього слід розцінювати як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для її скасування, скаржником не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

Звільняючи ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежуючись усним зауваженням, суд першої інстанції виходячи з положень ст. 22 КУпАП та врахував характер вчиненого правопорушення, його малозначність, і особу правопорушника.

Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

За таких обставин доводи апеляційної скарги є безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.