Справа № 298/1311/24
Номер провадження 3/298/824/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Ротмістренко О.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , безробітного, за

ч.1 ст.187 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 543825

від 12.07.2024 ОСОБА_1 14.06.2024 об 23 год. 31 хв. «в порушення встановлених обмежень адміністративного нагляду, о 23 год. 31 хв., під час перевірки був відсутній за місцем проживання: АДРЕСА_1 , без поважної причини, чим порушив вимоги п. 3 встановленого відносно нього адміністративного нагляду та ч. 1 ст. 187 КУпАП», тобто порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме порушення заборони виходу з будинку у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, та пояснив, що не вчиняв вказаного адміністративного правопорушення. Вказав, що не покидав місце проживання 14.06.2024 у період часу з 22.00 год. 06.00 год., а коли працівники поліції приходили його провіряти то він був вдома і спав. Вони йому сигналили, але коли він вже вийшов, то їх не було. Також пояснював, що з протоколом про адміністративне правопорушення його ніхто не ознайомлював, а підпис, що у ньому міститься йому не належить.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до таких висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. На підставі цих вимог закону, а також ст.ст.251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази вини особи, притягнутої до адміністративної відповідальності та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Так, диспозицією ч.1 ст.187 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.187 КУпАП необхідно наявність таких обставин: 1) встановлення адміністративного нагляду та застосування обмежень, із передбачених ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 1 грудня 1994 року № 264/94-ВР (коли і ким винесено рішення про встановлення щодо особи адміністративного нагляду); 2) встановлення факту порушення особою обмеження адміністративного нагляду у формі(ах), із передбачених

ч. 1 ст. 187 КУпАП. В сукупності зазначені обставини відображають суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КУпАП.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст.255 КУпАП складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 187 КУпАП віднесено до компетенції органів внутрішніх справ, які на виконання вимог ст. 256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

КУпАП чітко визначає форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, в тому числі суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження зазначених обставин у вчиненні адміністративного правопорушення, до матеріалів справи працівниками поліції додано: ухвалу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2024 року відповідно до якої встановлено ОСОБА_1 адміністративний нагляд на 1 (один) рік та застосовано до нього обмеження, зокрема, заборону покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22.00 год. по 06.00 год. наступного дня; рапорт начальника СПВПД2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції Є.Граб, з якого вбачається, що ним в ході моніторингу виконання службових завдань встановлено, що гр. ОСОБА_1 , який перебуває під адмін. наглядом, 13.06.2024 року о 23 год. 31 хв. під час перевірки був відсутній за місцем проживання, його місце знаходження встановлено не було; рапорт, складений ДОП СП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в З/о підполковником поліції Макарович Н., з якого також вбачається, що нею неодноразово було здійснено виїзд за місцем проживання гр. ОСОБА_1 з метою відібрання пояснення по факту його відсутності при перевірці 13.06.2024 об 23 год.31 хв., однак за зазначеною адресою вдома його не було; пояснення від 11 липня 2024 року ОСОБА_1 , де вказано, що він від дачі будь яких пояснень відмовився на підставі ст.63 Конституції України. Також в матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_1 про видачу паспорту.

Оцінюючи вказані докази окремо, а також в їх сукупності суддя дійшов таких висновків.

У справах про адміністративні правопорушення суддя при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього правопорушення. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

ОСОБА_1 інкримінується те, що він 14.06.2024 року о 23 год.31 хв. під час перевірки був відсутній за місцем проживання АДРЕСА_1 без поважних причин, чим порушив вимоги п.3 ухвали Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2024 року.

Разом з тим будь яких доказів, які б належним чином підтвердили факт відсутності ОСОБА_1 за місцем проживання 14 червня 2024 року в період часу з 22:00 до 06:00 год, протягом якого згідно з ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області встановлено адміністративний нагляд та застосовано до нього обмеження, заборонено покидати місце проживання з 22 год.00 хв.по 06.00 год. наступного дня, матеріали адміністративної справи не містять.

Також матеріали справи не містять будь яких доказів того, що о 23.31 год 14 червня 2024 року працівники поліції знаходились за адресою проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , перевірку працівниками поліції місця перебування особи жодним чином не зафіксовано.

Стосовно таких доказів, як рапорти працівників поліції слід зазначити, що такі не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Про це, зокрема, наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28.05.2020 по справі №524/4668/17. До того ж згідно з рапортами поліцейських датою вчинення правопорушення ОСОБА_1 є 13.06.2024, в той час як згідно з протоколом про адміністративне правопорушення таке ним вчинено 14.06.2024.

Також суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Датою проступку, які поставлено у вину ОСОБА_1 , є 14 червня 2024 року, при цьому протокол про адміністративне правопорушення у порушення за ч. 1 ст. 187 КУпАП складено 12 липня 2024 року. Відомостей про причини затягування у складанні протоколів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Окрім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 правопорушення вчинив повторно протягом року, після накладення адміністративного стягнення. Однак доказів такого накладення такого стягнення матеріали справи не містять . При цьому згідно з протоколом дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Також, в матеріалах адміністративної справи наявні пояснення ОСОБА_1 , відібрані ОСОБА_2 , відповідно до яких ОСОБА_1 в порядку статті 63 Конституції України відмовився надавати пояснення. Однак ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що він не відмовлявся надавати пояснення, у нього пояснення не відбирали, а підпис, що міститься на таких поясненнях, йому не належить. Не належить, за твердженнями ОСОБА_1 , йому підпис, і той, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, якими доводиться вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, і таких доказів не здобуто в ході судового розгляду, тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу означеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 187, п. 1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 256, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 187 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ротмістренко О.В.