"26" липня 2024 р. Справа № 363/3061/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Шубочкіна Т.В., в м. Вишгород розглянувши матеріали, які надійшли з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16.04.2024 року серії ВАД № 202797, ОСОБА_1 29.03.2024 року близько о 15.04 годині, за місцем свого проживання, ухилялась від виконання передбачених ст. 150 СКУ батьківських обов`язків по відношенню до сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не забезпечила контроль над дозвіллям сина, у результаті чого останній за адресою АДРЕСА_2 , кидався з предметом схожим на ніж в сторону своїх знайомих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Тим самим ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце була повідомлена належним чином. Подала до суду наступні письмові пояснення. Свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнає. Близько 15 години 29.03.2024 року за її малолітнім сином Єгором здійснював догляд його батько ОСОБА_6 , який знаходився на подвір`ї їх будинку і на очах якого відбулася сварка між дітьми. Поліцейський ЮП ВП Вишгородського РУП капітан поліції ОСОБА_7 батька дитини не опитував, причини конфлікту між дітьми не виясняв. Вважає, що під час складання протоколу порушено вимоги ст.ст.245, 280 КУпАП та Інструкції з організації роботи підрозділів ювенальної превенції Національної поліції України. Поліцейським не вияснено причин та обставин конфлікту дітей, його передумови, не вияснялись детальні обставини події, не були опитані очевидці, в документах справи існує цілий ряд помилок та розбіжностей. За поясненням сина Єгора, хлопці інші учасники конфлікту постійно дражнять його, ображають та цькують його, на зауваження дорослих змінити свою поведінку та не займатись булінгом не реагують, що викликає у сина нездорову реакцію. Син хворіє на нервовий розлад та перебуває під постійним наглядом лікарів. Поліцейський ЮП ВП Вишгородського РУП капітан поліції ОСОБА_7 не поцікавився, де навчаються діти, не витребував характеристики на учасників конфлікту, не побесідував з їх вчителями, наперед визнав сина повністю винуватим в конфлікті. Просить закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.184 КУпАП настає за вчинене повторно протягом року ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст. 184 КУпАП.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї малолітньї дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п.31 по справі «Ракевич проти Росії» та п.109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

В даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення не визначено які саме неправомірні діяння або бездіяльність ОСОБА_1 вказують на її ухилення від батьківських обов`язків та не надано достатніх доказів, які б свідчили, що остання не забезпечила необхідними умовами життя, навчання та виховання свого малолітнього сина.

Дані про те, що ОСОБА_1 не забезпечила дитині належних умов життя, навчання та виховання у справі відсутні.

Відповідно до копії медичного висновку №84 про дитину-інваліда віком до 18 років від 22.04.2024 року ОСОБА_2 було встановлено захворювання "G 40.21".

Згідно копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 5589, дитина має епілепсію з частими резистентними фокальними моторними нападами з білатералізацією, порушенням усвідомлення, порушення когнітивних функцій "G 40.21".

Таким чином уповноваженою особою, якою складено протокол, не вияснено причин та обставин конфлікту дітей, його передумови, не вияснялись детальні обставини події, не були опитані очевидці, поліцейський не звернув увагу на те, що дитина ОСОБА_2 має особливості психологічного здоров`я.

Твердження в протоколі стосовно того, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітнього сина не містить в собі достатніх підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Таким чином, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, не підтверджена наявними доказами, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 184 ч. 2, 245, 247, 256, 278, 280 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Т.В. Шубочкіна