ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/1824/24 Головуючий в 1 інст. Ширіна С.А.
Провадження №33/807/593/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Балабка А.В., прокурора Чиніна Д.Ю., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Балабка А.В. на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 3 червня 2024 р., якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 (на момент вчинення правопорушення), зареєстрований та проживає за адресою: м. Запоріжжя (повна адреса не зазначається у зв`язку з правилами безпеки військовослужбовців), інші відомості суду не відомі,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя районного суду встановив, що 22 березня 2024 року старшим оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, капітаном поліції Черновим Д.І. було складено протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 , які надійшли до суду 28 березня 2024 року, а саме:

- протокол №120 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 22 березня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_2 , будучи членом комісії «щодо вивчення та допуску особового складу до несення чергової служби в добовому наряді» ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи наділений відповідними повноваженнями, використав свої повноваження відносно самого себе, свого керівника, членів комісії, та за підсумками прийняття заліків у особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняв заліки, оцінивши сам себе, свого керівника, та членів комісії, а також допустив самого себе, свого керівника та членів комісії до несення чергової служби, таким чином приймав рішення та вчиняв дії в умовах реального конфлікту інтересів, про який не повідомив колегіальний орган (комісію), чим порушив вимоги ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів;

- протокол № 121 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 22 березня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_2 , будучи членом комісії «щодо вивчення та допуску особового складу до несення чергової служби в добовому наряді» ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи наділений відповідними повноваженнями, використав свої повноваження відносно самого себе, свого керівника, членів комісії, та за підсумками прийняття заліків у особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняв заліки, оцінивши сам себе, свого керівника, та членів комісії, таким чином приймав рішення та вчиняв дії (проставив підпис на акті, оціночній відомості) в умовах реального конфлікту інтересів, який не був врегульований, чим порушив вимоги ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, об`єднані в одне провадження з адміністративним матеріалом про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-7 КУпАП та присвоєно один єдиний номер провадження № 3/337/776/2024 (ЄУН № 337/1824/24).

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою суду, адвокат Балабка А.В., діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою якій зазначив, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки отримання такого привілею, як добове чергування не може вважатися майновою чи немайновою вигодою.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення № 120 від 22 березня 2024 року, складений відносно ОСОБА_2 , має невідповідності, зокрема в ньому зазначено посаду ОСОБА_2 як «начальник відділення військового обліку та бронювання», тоді як в дійсності останній займає посаду «начальник відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Крім того, в протоколі зазначені відомості про не існуючий акт № 4717 від 23 грудня 2022 року, оскільки складався акт за № 1717. Разом із цим вказано, що ОСОБА_2 під час своїх службових повноважень як «голова комісії», проте ОСОБА_2 не був головою комісії, а був лише її членом. Вважає, у разі невідповідності протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема не наведення суті адміністративного правопорушення та чим воно підтверджується, протокол підлягає поверненню для доопрацювання. При цьому, в порушення вимог ст. 257 КУпАП протокол з іншими матеріалами надісланий до суду не в триденний строк з моменту його складання.

Вказує, що в порушення вимог ст. 254 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 складені з порушеннями строків встановлених законодавством, оскільки Лист від НАЗК від 3 січня 2024 року щодо виявлення інформації, що може свідчити про вчинення ОСОБА_2 правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП надійшов до УСР в Запорізькій області 5 лютого 2024 року, а протоколи складені лише 22 березня 2024 року.

Зазначає, що відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст.ст. 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Отже вважає, що строк накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Посилається на те, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя було надано дозвіл на проведення обшуку приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, проте не було надано повноважень на вилучення акту від 23 грудня 2022 року № 1797 та наказу № 152 від 20 грудня 2022 року, чи інших подібних документів. Однак, згідно протоколу обшуку від 17 серпня 2023 року вилучено копії наказів ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, сторона захисту вважає, що зазначені докази не можна вважати допустимими, оскільки вони отриманні незаконно. Таким чином, днем виявлення ймовірного правопорушення, вважає 17 серпня 2023 року - день коли працівником поліції, під час обшуку отримано доступ до матеріалів проведення дводенних зборів з підготовки військовослужбовців до самостійного несення чергової служби в добовому наряді в 2023 році. Тобто, строки притягнення до адміністративної відповідальності минули 17 лютого 2024 року.

На підставі вищевикладеного вважає висновки суду про те, що датою виявлення адміністративного правопорушення є дата складання протоколу - 22 березня 2024 року помилковими, оскільки на момент його складання були зібрані необхідні докази.

Просить скасувати постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 3 червня 2024 року, провадження в справі закрити.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Балабка А.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що у ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно була створена комісія для затвердження добового чергування, проте жодний нормативно-правовий акт не встановлює такий обов`язок. Отже, начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 міг самостійно призначити добове чергування. Додав, що ОСОБА_2 жодних доплат та премій за організацію добового чергування не отримував. Вказав, що протокол відносно ОСОБА_2 складений саме за виникнення реального конфлікту інтересів, проте реальний конфлікт інтересів повинен безпосередньої вливати на обставини, про що в протоколі не вказано. Зазначив, що на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за ст. 364 КК України.

ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Прокурор Чинін Д.Ю. заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Зазначив, що оцінювання працівників ІНФОРМАЦІЯ_5 , передбачено начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 ..

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2 , його захисника адвоката Балабка А.В. та прокурора Чиніна Д.Ю., перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи та під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до п.1.1. Положення про ІНФОРМАЦІЯ_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 є місцевим органом військового управління, що забезпечує комплектування особовим складом Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Відповідно до витягу з Наказу військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24 листопада 2020 №15, капітана ОСОБА_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31 жовтня 2020 року №301 на посаду начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 24 листопада 2020 року зараховано до списків особового складу РТЦК та СП.

Відповідно до функціональних обов`язків начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_8 , з якими був ознайомлений ОСОБА_2 , начальник відділення наділений організаційно-розпорядчими функціями.

Таким чином начальник відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 є військовою посадовою особою Збройних Сил України.

20 грудня 2022 року на підставі наказу т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 №152 «Про організацію проведення дводенних зборів з підготовки військовослужбовців до самостійного несення чергової служби в добовому наряді у 2023 році» було проведено дводенні збори з підготовки особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначено керівником зборів начальника відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_4 .

Вказаним наказом, було призначено комісію «Щодо вивчення та допуску особового складу до несення чергової служби в добовому наряді» у складі: голова комісії ОСОБА_4 , члени комісії начальник відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 майор ОСОБА_5 , та начальник відділення офіцерів запасу і кадрів ОСОБА_6 .

Згідно з актом від 23 грудня 2022 року №1797 на допуск особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 до самостійного несення чергової служби в добовому наряді у 2023 році, затвердженого т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 по завершенню проведення дводенних зборів Комісією були прийняті заліки на допуск військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 до несення чергової служби в добовому наряді у 2023 році.

Згідно з оціночною відомістю прийняття заліків у особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 на допуск до несення чергової служби в добовому наряді у 2023 році за відповідними критеріями проставлено оцінки «відмінно» ОСОБА_8 , оцінки «добре» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

За підсумками перевірки та прийняття заліків Комісія запропонувала, допустити до несення чергової служби, зокрема, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

З відповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15 грудня 2023 року за № 70/3212 вбачається, що протягом 2021-2023 років, інформація про надходження повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів відсутня та до ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходила.

Отже ОСОБА_2 , будучи членом комісії прийняв залік сам у себе та відповідно у свого безпосереднього начальника, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 , а також у членів комісії які прийняли або повинні прийняти залік у нього, за наслідками прийняття заліку та встановлення відповідних оцінок, член комісії ОСОБА_2 , допустив сам себе та свого керівника до несення чергової служби в добовому наряді.

Суддя апеляційного суду дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 дотримався вимог ст.ст. 245, 252 КУпАП та на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме неповідомлення про реальний конфлікт інтересів та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, відповідно до ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При цьому, відповідно до примітки до статті 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до пунктів 1-3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані, зокрема, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 35-1 ЗУ « Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Факт вчинення правопорушень та вина ОСОБА_2 за обставин зазначених у протоколах № 120 від 22 березня 2024 року та №121 від 22 березня 2024 року підтверджується:

- витягом з наказу військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24 листопада 2020 №15, яким капітана ОСОБА_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31 жовтня 2020 року №301 на посаду начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 з 24 листопада 2020 року зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17);

- актом №1797 від 23 грудня 2022 року, про прийняття заліків на допуск особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 до самостійного несення чергової служби в добовому наряді у 2023 році (а.с.22-25);

- наказом т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_16 № 156 від 23 грудня 2022 року про допуск особового складу до несення чергової служби в добовому наряді із штатною зброєю у 2023 р.(а.с. 26-27);

- наказом т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_16 № 157 від 23 грудня 2022 року про допуск особового складу до несення чергової служби в добовому наряді у 2023 р.(а.с. 28-29);

- функціональними обов`язками начальника відділення військового обліку і бронювання сержантів, солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до яких начальник відділення військового обліку і бронювання сержантів, солдатів запасу підпорядковується начальнику територіального центру та є прямим начальником для особового складу відділення (а.с 30-31);

- відомостями від 23 грудня 2022 року, щодо ознайомлення військовослужбовців, зокрема ОСОБА_2 з вимогами та обмеженнями ЗУ «Про запобігання корупції» (а.с. 33).

Таким чином, ОСОБА_2 , перебуваючи у складі комісії про прийняття заліків у особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 на допуск до несення чергової служби в добовому наряду у 2023 році», діючи умисно, маючи приватний немайновий інтерес, та діючи в умовах реального конфлікту інтересів, порушив вимоги ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, та ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Вивчивши та проаналізувавши вказані докази, суддя апеляційного суду дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у неповідомленні про наявність конфлікту інтересів та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

На посилання сторони захисту, що ОСОБА_2 , будучи членом комісії жодних благ не отримував слід зазначити, що до типових обставин та ситуацій, що свідчать про наявність приватного інтересу чи зумовлюють його виникнення, віднесено відносини прямого підпорядкування. Підпорядковані працівники схильні діяти в інтересах керівника. Це зумовлено тим, що у разі прийняття рішення на користь керівника, підпорядкована особа може розраховувати або на його лояльне ставлення, додаткове матеріальне заохочення тощо. Своєю чергою, керівник прагнутиме віддячити підлеглому працівнику, який задовольнив приватний інтерес керівника.

Отже, приватний інтерес ОСОБА_2 полягав у тому, що у разі прийняття заліку у свого безпосереднього начальника - т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 , а також у членів комісії, які повинні були прийняти залік у нього, він зможе розраховувати на лояльне ставлення, додаткове матеріальне заохочення, на уникнення негативної реакції з боку свого безпосереднього начальника.

Отже, підписуючи акт № 1797 від 23 грудня 2022 року та оціночну відомість щодо прийняття рішень відносно себе, у ОСОБА_2 була наявна суперечність між його приватним немайновим інтересом, яка є природною та полягала у зацікавленості отримання позитивних результатів за підсумками заліків, та з іншого боку службовими повноваженнями, якими він був наділений як член комісії з прийняття заліків, що надавали йому можливість на власний розсуд, тобто за своїм внутрішнім переконанням оцінити самого себе, та свого безпосереднього керівника, а також інших членів комісії, які в тому числі оцінювали і його, проставити відповідну оцінку, а також допустити себе до чергової служби у 2023 році.

Твердження апелянта про закінчення строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, що є підставою для закриття провадження в в силу п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У даному випадку датою вчинення правопорушення необхідно вважати дату встановлення такого адміністративного правопорушення, пов`язану з складанням працівникам УСР в Запорізькій області протоколу про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме 22 березня 2024 року.

Беручи до уваги дату розгляду справи та ухвалення по ній постанови 3 червня 2024 р. накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 відбулося в межах визначеного законом 6-ти місячного терміну.

На посилання сторони захисту, що в протоколі зазначено про акт № 4797 від 23 грудня 2022 року, замість акту № 1717 від 23 грудня 2022 року слід зазначити, що вказана неточність є очевидною опискою і жодним чином не свідчить про невинуватість ОСОБА_2 , а також не спростовують наявних у справі доказів на підтвердження вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Доводи апелянта щодо невідповідності в протоколі, зокрема зазначення в ньому посаду ОСОБА_2 як «начальник відділення військового обліку та бронювання», тоді як в дійсності останній займає посаду «начальник відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 » спростовується самим протоколом, де в графі «Посада» зазначено «начальник відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів» та в графі «місце роботи (проходження служби)» зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_7 »

На твердження апелянта, що акт № 1797 від 22 грудня 2022 року не є належним та допустимими доказами у справі, оскільки вилучений в ході проведення обшуку приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 без відповідних на те повноважень, слід зазначити, що дії працівників поліції, які проводили вказаний обшук не є предметом розгляду даної справи та у судовому засіданні апеляційного суду не надано даних про те, що ОСОБА_2 чи його захисник оскаржували в установленому Законом порядку дії зазначених посадових осіб.

Таким чином, суддя апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції враховуючи вищенаведене, прийшов до вірного переконання про те, що ОСОБА_2 вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни або скасування судом апеляційної інстанції не встановлено.

На переконання судді апеляційного суду, суддя суду першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 172-7 КУпАП - як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та за ч.2 ст. 172-7 КУпАП - як вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Суддя місцевого суду відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Балабка А.В. не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

У зв`язку з вищевикладеним, суддя апеляційного суду вважає постанову суду першої інстанції законною і обґрунтованою та не вбачає підстав для її скасування.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, судя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Балабка Андрія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 3 червня 2024 року, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 337/1824/24