КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи : 378/672/23
Номер провадження : 33/824/655/2024
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 квітня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Р.А., який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням програми «EasyCon», розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 19 вересня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Ставищенського районного суду Київської області від 19 вересня 2023 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Цією ж постановою, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Як встановлено постановою судді, 18.08.2023 року о 09 год. 10 хв. на 128 км автодороги М-05, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Skoda Octavia А7», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Ставищенського районного суду Київської області від 19 вересня 2023 року у справі № 378/672/23; скасувати вказану постанову суду, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього, ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ставищенського районного суду Київської області від 19 вересня 2023 року, апелянт зазначає про те, що розгляд справи відбувся у суді першої інстанції за його відсутності, а тому він не знав про прийняте рішення та відповідно не мав можливості підготувати належну апеляційну скаргу до 30 вересня 2023 року, оскільки лише після отримання 27 вересня 2023 року, засобами поштового зв`язку, копії постанови, отримав таку можливість.

За таких обставин, ОСОБА_1 вважає, що строк подачі апеляційної скарги на постанову судді був пропущений з поважних причин, а тому він має бути поновлений судом апеляційної інстанції, оскільки дотримання цього строку безпосередньо не залежало від умисних дій чи бездіяльності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

У самій апеляційній скарзі апелянт зазначає про те, що він категорично не погоджується з постановою суду першої інстанції, оскільки під час розгляду справи, судом було суттєво порушено норми матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, як зазначає апелянт, суд не взяв до уваги, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилаючись на положення ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_1 вважає, що в порушення вказаних норм, судом не вирішено питання та не взяті до уваги порушення щодо неправильності, необґрунтованості складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що призвело до неналежного та не всебічного розгляду справи, оскільки залишились без уваги ті обставини, що працівники поліції зупинили авто під його керуванням, без законних на те підстав, не повідомили йому причину зупинки, не надали свої документи та провели поверхневий огляд автомобіля.

Крім цього, посилаючись на положення ст. 266 КУпАП та відповідної Інструкції, якими регулюється процедура огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що в матеріалах справи не має доказів, які б підтверджували дотримання працівниками поліції цієї процедури, а тому складений ними протокол про адміністративне правопорушення, не може бути доказом у справі.

Суд першої інстанції, як стверджує апелянт, не звернув уваги на ці порушення, а також на те, що ОСОБА_1 не був належним чином роз`яснений порядок застосування спеціального технічного засобу «Alkotest7510 ARLM», та перед проходженням огляду поліцейським, всупереч вимогам Інструкції з використання приладу «Драгер», не здійснено контрольний забір та не перевірено градуювання приладу.

Вважаючи помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянт також звертає увагу на те, що суд не дослідив та не взяв до уваги фактичні обставини справи, які наведені у скарзі, в тому числі ряд грубих порушень чинного законодавства, допущених поліцейськими, як при проведенні огляду на стан сп`яніння, так і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а тому всі зазначені у ньому відомості є лише припущенням поліцейського.

З урахуванням цих та інших доводів, апелянт вважає, що доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не встановлено, а докази, зазначені в постанові не підтверджують його вини, що відповідно до вимог п. 1 ст. 247 цього Кодексу, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Р.А., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та доводи його апеляційної скарги, вважаю, що задоволенню підлягає лише клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, оскільки, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі, цей строк було пропущено з поважних причин.

Що ж стосується самої апеляційної скарги, то вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків судді, як щодо фактичних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і доведеності вини ОСОБА_1 у його вчиненні, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 «а» ПДР України, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 425026 від 18 серпня 2023 року, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним поліцейським на місці зупинки та роздрукованим результатом огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Аlcotest 7510» № ARLM-0328 на яких зафіксований результат тесту 0,79 %;

направленням на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено про відмову останнього від огляду у закладі охорони здоров'я;

рапортом інспектора взводу 2 роти 2 батальйону № 1полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області щодо обставин складання адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1

даними відеозапису від 18.08.2023 з бодікамер поліцейських (на оптичному диску - а.с. 7), на якому зафіксовані факт керування та зупинки ОСОБА_1 , а також обставини проходження ним огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Drager», який показав результат 0,79 % та складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані докази визнані судом належними, допустимими та достовірними, оскільки вони були здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи та об'єктивно узгоджуються між собою.

Погоджуюсь із зазначеними висновками судді, суд апеляційної інстанції вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як це прямо передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Згідно з вимогами п. 2 розділу І та п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Крім того, як передбачено пунктами 7, 10 розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2Інструкції). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Враховуючи вимоги вищенаведених нормативних актів, а також обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які були встановлені на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції були неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, оскільки вони не знайшли свого об'єктивного підтвердження під час апеляційного розгляду.

Це стосується і доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушень, допущених працівниками поліції під час зупинки транспортного засобу під його керуванням, а також під час проведення його огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено таких порушень вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, які б дозволили визнати проведений огляд та його результати недійсними.

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони також не спростовують законності та обґрунтованості висновків судді як щодо доведеності вини ОСОБА_1 , так і наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З урахуванням вищенаведеного, а також наявних у справі доказів, які були оцінені судом першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вбачає жодних правових підстав для визнання оскаржуваної постанови такою, що винесена з порушенням норм матеріального чи процесуального права, а відтак і законних підстав для її скасування та закриття провадження у справі.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є незаконною або необґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду цієї скарги, суд апеляційної інстанції вважає необхідним залишити її без задоволення, а постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 19 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 , - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Ставищенського районного суду Київської області від 19 вересня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Апеляційну скаргу зОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 19 вересня 2023 року,відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Марущак Н.М.