Справа №443/1250/24
Провадження №3/443/595/24
ПОСТАНОВА

іменем України

05 серпня 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Жидачівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 не сплатив аліменти на утримання дітей, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, зокрема, ОСОБА_1 нараховано заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 77 945,16 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 77 945,16 грн. Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності на виклик суду не з`явився, хоч про дату час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. При цього останній належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді, а саме за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення №4. Направлене на його адресу рекомендоване повідомлення повернулось до суду з відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до практики Верховного Суду (постанова від 18 березня 2021 року по справі №443/3142/24, постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 у справі №800/547/17) є достатніми для того, щоб вважати повідомлення належним.

Тому у відповідності до ст. 268 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 , та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 183-1 КУпАП адміністративним правопорушенням є несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доводиться наступними доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення № 4 від 16.07.2024, згідно якого ОСОБА_1 не сплатив аліменти на утримання дітей, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з моменту відкриття виконавчого провадження у розмірі 44 945,16 грн. Загальна сума аліментів, що підлягає стягненню 77 945,16 грн, стягнуто виконавцем 0,00 грн. Своїми діями вчинивши правопорушення передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП/а.с.2-3/;

судовим наказом Жидачівського районного суду Львівської області виданого 04.05.2023 справа №443/580/23 згідно якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі частини (половини) усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.04.2023 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття./а.с.5/;

постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2023 ВП № 71950211, згідно якої відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу від №443/580/23 виданого 05.05.2023 /а.с.8/;

розрахунком заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 , згідно якого станом на 01.07.2024 заборгованості зі сплати аліментів становить 77 945,16 грн /а.с.9/.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, судді не надано, тому вищевикладені докази суд вважає належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Таким чином, вважаю доведеним факт несплати аліментів ОСОБА_6 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа, а тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.183-1 КУпАП.

Зазначені докази вважаю належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми. Доказів, які б спростовували вищевикладені обставини, суду не надано.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 183-1 КУпАП у вигляді суспільно корисних робіт на строк сто двадцять годин. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Cуддя Р.Г. Равлінко