П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 року Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Мурашова Н.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізична особа-підприємець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №221101, складеним 24.06.2024р. старшим лейтенантом ДОП СП ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Жмур М.С., 24.06.2024р. о 01.00год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив відносно своє колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме, ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 24.06.2024р. в вечірній час він перебував вдома - за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає разом із своєю малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До них прийшла його колишня дружина ОСОБА_2 і між ними на ґрунті особистих неприязних відносин виникла обоюдна сварка, в ході якої вони ображали один одного. Він не стримався, вихопив у дружини мобільний телефон і розбив його. Але цей телефон належить йому, він його купляв, а дружина лише тимчасово користувалась ним. Після сварки дружина покинула його квартиру та повернулась до свого житла, яке знімає за адресою: АДРЕСА_3 , а потім викликала поліцію. Він з донькою залишився вдома і нікуди не виходив, бо було вже пізно. На АДРЕСА_4 в зазначений в протоколі час він не був, жодного конфлікту між ним з колишньою дружиною там не відбувалось. В протоколі невірно зазначено місце та час події. Вважає, що в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення. Просить закрити провадження по справі.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 24.06.2024р. вечері вони разом з колишнім чоловіком ОСОБА_1 та спільною докою гуляли в парку, після прогулянки вони повернулись до квартири чоловіка за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час на її мобільний телефон надійшло повідомлення від подруги, ОСОБА_1 почав вимагати, щоб вона показала йому це повідомлення, йому здались там якісь смайлики у вигляді поцілунків. Через ревнощі колишнього чоловіка між ними виникла сварка, вони ображали один одного, чоловік вихопив з її рук її мобільний телефон і розбив його об стіну, вона у відповідь вдарила його по шиї. Після цього вона повернулась до себе додому: АДРЕСА_3 . Десь близько 04.00 год ранку ОСОБА_1 прийшов до неї додому, стукав у двері квартири, вимагав відчинити та продовжив сварку, в ході якої ображав її нецензурною лайкою. Тому вона попросила сусідку викликати поліцію. Коли приїхала поліція, ОСОБА_1 вже пішов додому. Скандал на вул.Сорочинській був десь в 04.00год, а не в 01.00год, як зазначено в протоколі.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності.

Ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто «поза розумним сумнівом» довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також суд виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають виказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Крім того, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В межах протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №221101 від 24.06.2024р. ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 24.06.2024 о 01.00год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , висловлювався у бік своє колишньої дружини ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру та відповідно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Так, ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

П.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 вказаного Закону України психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій та передбачає існування обов`язкової ознаки можливості заподіяння чи фактичного спричинення шкоди фізичному чи психічному здоров`ю.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу, тобто наявність в діях наміру, спрямованого на досягнення бажаного результату. Крім умисності, характерним для домашнього насильства є також спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство по відношенню до своєї жертви. Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством.

Слід зазначити, що перш за все, насильством є застосування силових методів або психологічного тиску за допомогою погроз, свідомо спрямованих на слабких або тих, хто не може чинити опір, тобто це будь-яке застосування сили щодо беззахисних.

Конфлікт - це зіткнення протилежно спрямованих, несумісних одна з одною потреб, інтересів, соціальних установок, планів тощо у свідомості окремої особи, яке виникає в міжособистісних взаємодіях окремих осіб чи груп. Для конфлікту як способу взаємодії характерним є баланс (рівність) сил між його учасниками, владний баланс (симетричні відносини), що характеризується здатністю кожної зі сторін однаково впливати на процес конфлікту, відносною рівністю фізичних сил, соціально-психологічної адаптованості, соціального статусу, стану здоров`я, ментального розвитку тощо.

Різниця між конфліктом та насиллям, за вчинення якого передбачена відповідальність, полягає у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди, а не прагненням розв`язати спір. При цьому, маніпуляції можуть бути як стилем поведінки в конфлікті, так і проявами домашнього насильства, як то газлайтинг - певні примушування постраждалої сумніватися в своїй адекватності та/чи в адекватності свого сприйняття навколишнього середовища, віктімблейдинг - явище/поведінка, в основі якої знаходиться звинувачення постраждалої у провокуванні насильства щодо неї або в тому, що відносно неї було вчинено насильство.

Самі по собі нецензурні висловлювання чи словесні образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі дії спрямовані на обмеження волевиявлення особи. При цьому, такі дії повинні викликати у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинити емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Виходячи з вимог ст.7,245,252,280 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши обставини справи та надані докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та його винуватість в ньому належними та допустимими доказами «поза розумним сумнівом» не доведені.

Так, як вже зазначалось, за змістом протоколу подія мала місце 24.06.2024 о 01.00год за адресою: АДРЕСА_3 . Однак, ОСОБА_1 ці обставини заперечує, вказує, що в зазначений час він знаходився у себе вдома за адресою: АДРЕСА_2 і ніякої сварки між ним та дружиною в її квартирі на АДРЕСА_4 в зазначений час не було.

Жодними належними та допустимими доказами ці заперечення ОСОБА_1 не спростовані.

Як зазначено в рапорті співробітників поліції, які прибули на місце події за викликом потерпілої на службу 102 (повідомлення надійшло 24.06.2024 о 05.04год.), ОСОБА_1 на місці події не було, було опитано лише заявницю/потерпілу ОСОБА_2 .

При цьому, в судовому засіданні остання пояснила, що конфлікт між нею та колишнім чоловіком ОСОБА_1 у неї вдома за адресою: АДРЕСА_3 мав місце десь після 04.00год, а не в 01.00год, як зазначено поліцейським в протоколі.

Крім того, ОСОБА_2 вказує на наявність на місці події свідка сусідки, яка дала їй телефон, щоб викликати поліцію, та яка чула сварку між нею та ОСОБА_1 . Однак жодних дій на встановлення та опитування цього свідка поліцейськими не вчинено.

В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським виключно за поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , які в силу особистих неприязних відносин з ОСОБА_1 , не можуть бути достатньо об`єктивними. До того ж, як вже зазначалась, потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні також зазначила інший час подій, ніж той, що зафіксовано матеріалами справи.

Отже, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що правопорушення мало місце в зазначений час та в зазначеному місці, поліцейськими не зібрано та суду не надано.

Також викладена в протоколі суть правопорушення не містить відомостей про наявність в діях ОСОБА_1 умислу на заподіяння шкоди фізичному чи психологічному здоров`ю ОСОБА_2 . Ознаки свідомого спрямування ОСОБА_1 своїх образ на фізично слабшу за нього ОСОБА_2 , його психологічної переваги над нею в протоколі відсутні. Само по собі висловлювання образливих слів, нецензурна лайка, які не спрямовані на обмеження волевиявлення особи, не становить склад домашнього насильства.

Суд враховує, що зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається, виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

В даному випадку з пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в суді вбачається, що між ним наявні особисті неприязні стосунки, періодично стаються конфлікти, сварки та обоюдні образи.

Обставини події 24.06.2024р. вказують на те, що між колишнім подружжям мав місце саме конфлікт із взаємними словесними образами, коли кожна зі сторін намагалась зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, тобто зазначені особи не є залежними одна від одною. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 в цій ситуації мав певну психологічну перевагу над своє колішнею дружиною і, висловлюючи образи, свідомо діяв з наміром подавити її волю, отримати над нею контроль, викликати побоювання за свою безпеку або спричинити емоційну невпевненість, у тому числі і завдати шкоди психічному здоров`ю. Ознаки домінування кривдника над жертвою в даній ситуації відсутні.

Отже, обставини, викладені у протоколі та інших матеріалах справи, не дозволяють зробити однозначний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу домашнього насильства як адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, і вважає необхідним на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в цій справі закрити.

Керуючись ст.3,62 Конституції України, ст.7,9,173-2,245,247,256,268,280,283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Хортицького районного суду

м. Запоріжжя Н.А. Мурашова

01.08.2024