Справа № 463/783/24 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 33/811/1119/24 Доповідач в 2-й інстанції: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю захисника Мельничука І. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 11.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Личаківського районного суду м. Львова від 11.07.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51000 гривень із позбавлення права керування транспортними засобами на строк 10 років без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, 20.01.2024 о 16 год. 28 хв. на вул. Б. Хмельницького, 292 у м. Львові, керував т/з марки «BMW 525», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло), відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що зафіксовано записом нагрудного відеореєстратора, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Бажав здати для лабораторного дослідження зразки слини. Зазначає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП є передчасним.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення від 20.01.2024 року, який складено у відповідності до ст. 256 КУпАП;

-висновку щодо результатів медичного огляду від 20.01.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

-відеозаписом з камер спостереження працівників поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, де з власної необережності він впустив контейнер з біологічним зразком у вигляді сечі. Після цього, останній відмовився від повторної здачі зразків та вимагав здійснити лабораторне дослідження іншого біологічного середовища.

Відтак доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння спростовуються вищевказаним відеозаписом з камер спостереження працівників поліції.

Крім того, відповідно до п. п. 7, 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Таким чином, для визначення наявності чи відсутності у водія стану наркотичного сп`яніння можуть відбиратися зразки слини, сечі та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а у разі неможливості такого зразки крові.

Із відеозапису з камер спостереження працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 надав працівникам медичного закладу зразки сечі для встановлення наявності чи відсутності у нього стану наркотичного сп`яніння, проте з власної необережності впустив ємність з біологічним зразком.

Після цього йому було запропоновано повторно здати сечу для лабораторного дослідження в межах двох годин з моменту його зупинки працівниками поліції, що відповідає положенням вищевказаної Інструкції.

Натомість ОСОБА_1 на правомірні вимоги медичних працівників вимагав здати зразки слини для лабораторного дослідження та відмовився від повторного надання зразків сечі.

Таким чином, з огляду на те, що ОСОБА_1 відмовився від здачі сечі для лабораторного дослідження, а відібрання у особи інших зразків біологічного середовища є правом медичного працівника, а не його обов`язком, вважаю, що поведінка ОСОБА_1 , який раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних адміністративних правопорушень, спрямована на уникнення відповідальності.

Разом з цим, покликання на передчасність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП є безпідставною.

Так, ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлено, що ОСОБА_1 раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.07.2023 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчиненого 07.05.2023 року.

Вказане рішення суду першої інстанції постановою Львівського апеляційного суду від 13.09.2023 року залишено без змін.

Крім того, постановою Галицького районного суду м. Львова від 12.10.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні аналогічного адміністративного правопорушення 30.06.2023 року.

Зазначена постанова суду першої інстанції не оскаржувалась та набрала законної сили.

Таким чином, ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 130 КУпАП є правильною.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

постанову Личаківського районного суду м. Львова від 11.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.