Справа №295/9397/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянув матеріали, які надійшли з Управління патрульньої поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 29.05.2024 о 23 год. 35 хв. в м. Житомирі, вул. Покровська,44, водій ОСОБА_1 керувала т/з Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводивс у встановленому законом порядку у найближчому закладі КНП "ОМСЦ" ЖОР Житомирської області та підтверджується висновком № 345 від 30.05.2024.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що була зупинена працівниками поліції з невідомих причин. На вимогу вона надала документи для перевірки, відкрила для огляду багажне відділення. Потім поліцейський висловив підозру, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на місці. Вона заперечила факт вживання алкоголю, відмовилася від проходження огляду на місці та погодилася пройти такий огляд в медичному закладі, куди її було доставлено. Після здачі крові, поліцейські її доставили до місця знаходження її т/з, повернули документи та дозволили далі керувати т/з. Від керування т/з її ніхто не усував.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку захисника, дослідивши матеріали справи, додатково надані документи, відеозапис з боді-камери поліцейського, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що полцейські зупиили т/з під керуванням ОСОБА_1 , не пояснюючи причину зупинки, висловили вимогу надати документи, що водій виконала, в послідуючому висловили вимогу відкрити багажне відділення, що водієм виконано беззаперечно. В подальшому, без озвучення ознак сп`яніння, поліцйеській запропонував пройти водієві огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 заперечила, пояснивши, що має підвищений тиск. Після чого поліцейський почав озвучувати ознаки сп`яніння та повторно запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що водій відмовилася та погодилася пройти такий огляд в медичному закладі. В медичному закладі ОСОБА_1 здала на аналіз кров та поліцейськими була доставлена до місця зупнинки, останю від керування т/з не усували та дозволили керувати ним.

Зазначеий відеозапис не містить даних про порушення ОСОБА_1 ПДР, що стало причиною її зупинки, про такі причини зупинки не повідомив і поліцйеський.

Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейськиі не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння (рішення від 15.03.2019 справа 686/11314/17; від 23.10.2019 справа № 357/10134/17).

Під час судового розгляду не здобуто доказів про те, що ОСОБА_1 порушувала ПДР, у зв`зку з цим поліцейські не мали права вимагати у останньої проходження перевірки на стан сп`яніння.

З огляду на наведене, отриманий внаслідок суттєвого процесуального порушення висновок № 345 від 30.05.2024 суд визнає недопустимим доказом.

В даному випадку стан сп`яніння водія не встановлено, відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння не зафіксовано.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останньою інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко