ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1730/24 Справа № 229/2457/24 Суддя у 1-й інстанції - Грубник О. М. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Соколова В.В. на постанову судді Дружківського міського суду Донецької області від 10.06.2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено судом першої інстанції, 29 березня 2024 року о 10 годині 36 хвилин в м. Дружківка Донецької області по вул.. Машинобудівників, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду за допомогою алкотестера Драгер 6810 на місці зупинки та медичного огляду в наркології для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постановою Дружківського міського суду Донецької області від 10.06.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судові витрати.

З таким судовим рішенням не погодився захисник ОСОБА_2 та оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування своїх вимог вказує, що вину ОСОБА_1 не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом. Так, відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції, в час, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення. Відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 стоїть на вулиці та спілкується з поліцейськими, однак відеозаписом не зафіксовано рух автомобіля та керування ним ОСОБА_1 .

Наголошує, що допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт керування ним транспортним засобом.

Також зазначає про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, оскільки зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, як вимагають положення ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що жодною нормою закону не передбачено відповідальності за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Вказує, що судом першої інстанції, при наявності клопотання захисника, проведений розгляд без допиту свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим не дотримався принципу безпосередності.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, думку учасників судового розгляду, доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом першої інстанції встановлено, що факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №676691 від 29.03.2024 року, його поясненнями наданими в протоколі про адміністративне правопорушення, рапортом інспектора СРПП ВП №1 Краматорського РУП, направленням на огляд транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , відеозаписом з БК та іншими матеріалами справи.

На перевірку доводів апеляційної скарги, апеляційним судом досліджені письмові матеріали справи та відеозапис поліцейських, який є додатком до протоколу, з якого вбачається, що під час спілкування із поліцейськими ОСОБА_1 наголосив, що керував транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому поліцейським наголошено, що причиною зупинки транспортного засобу стало порушення ПДР, а саме водій був непристебнутий паском безпеки. Під час спілкування поліцейськими виявлено ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 , останній показав, що напередодні пив пиво, в подальшому поліцейськими запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на, що ОСОБА_1 відмовився та сказав, що не має часу, при цьому поліцейським роз`яснено, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння також передбачена адміністративна відповідальність.

Апеляційний суд зауважує, що обов`язковими ознаками інкримінованого адміністративного правопорушення є керування транспортного засобу та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, вказані ознаки поза розумним сумнівом підтверджені матеріалами справи, при цьому сам ОСОБА_1 не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та факт керування ним транспортним засобом, лише зазначає про недоведеність такого керування. Разом з цим твердження ОСОБА_1 , що автомобілем керувала його жінка жодними доказами не підтверджено та під час спілкування із поліцейськими, ОСОБА_1 жодного разу не наголосив, щодо вказаної обставини, що свідчить про обраний спосіб захисту у суді задля уникнення від адміністративної відповідальності.

Разом з цим, відео доказами беззаперечно підтверджено керування ОСОБА_1 транспортним засобом, також апеляційний суд не вбачає суттєвих суперечностей у часі керування ОСОБА_1 транспортирним засобом та часом зазначеним у протоколі. Відсутність на відеозаписі фіксації руху автомобіля не спростовує доведеності керуванням транспортним засобом саме ОСОБА_1 , оскільки беззаперечно підтверджено матеріалами справи.

Враховуючи викладене, під час апеляційного перегляду не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Твердження захисника, що жодною нормою закону не передбачено відповідальності за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а наявність у останнього ознак такого сп`яніння, слугувало підставою для вимоги проходження такого огляду.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, поліцейськими проводиться відеофіксування на нагрудні камери, що в даному випадку виконано, а отже залучення свідків не було необхідним, крім того свідки в даному випадку засвідчують лише факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що не заперечується самим ОСОБА_1 та підтверджується іншими матеріалами справи, а тому доводи захисника про порушення безпосередності у зв`язку з тим, що не допитано свідків, не заслуговують на увагу.

Отже, будь яких доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, апеляційному суду не надано.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, які є безумовною підставою для його скасування, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для скасування постанови судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Соколова В.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Дружківського міського суду Донецької області від 10.06.2024 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя