Справа № 645/3553/24
Провадження № 3/645/1230/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сілантьєвої Е.Є.,

за участю секретаря судових засідань Ятлової Ю.В.,

учасників дорожньої транспортної пригоди ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 22.05.2024 року о 14 год. 50 хв. в м. Харкові, пр-т. Петра Григоренка 3, керуючи автомобілем «Toyota Avensis» державний номерний знак НОМЕР_1 не був уважний під час руху заднім ходом не переконався, що своїми діями не створив небезпеку іншим учасникам дорожнього руху у результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

У наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася у зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_1 , вимог п.п. 2.3б, 10.9 ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні провину визнав частково та пояснив, що він стояв на парковці по проспекту Петра Григоренко та коли почав рухатися заднім ходом, подивився назад в праву сторону та не побачив автомобілів, вони всі були за перехрестям, а крім того незнайома йому дівчина почала рух через пішохідний перехід та він вважав, що може виїжджати. Але, коли почав рух, одразу відчув удар.

ОСОБА_2 у судовому засіданні вказав, що протокол складений вірно. ОСОБА_2 в той день перетинав перехрестя прт. Героїв Харкова та під`їжджаючи до світлофора, побачив, що дівчина починає йти пішохідним переходом, хоча зелене світло для автомобілів було ще приблизно 9-8 секунд. Він подав звуковий сигнал, дівчина не відреагувала, вона дійшла вже до середини, навіть майже до кінця, він подивився на ліво і зрозумів, що проїжджає. Автомобіль «Toyota Avensis» , який був припаркований біля пішохідного переходу, почав рух та щоб уникнути наїзд на пішохода, ОСОБА_2 прийняв вправо, а в цей час автомобіль «Toyota Avensis» вже виїхав на проїзджу частину, приблизно на метр, і ОСОБА_2 не зміг завершити рух і сталося зіткнення.

З положень ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, а також іншими документами.

Суд, заслухавши думку учасників ДТП, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до вимог п. 26 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.3б ПДР України, визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України, визначено, що Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 900598 від 11.06.2024, схемою місця ДТП, доданою до нього, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , пояснення потерпілої сторони ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , диском.

У судовому засіданні досліджувалось відео з місце зіткнення, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 почав рух заднім ходом та не впевнився в безпечності свого маневру та не переконався, що своїми діями він не створить небезпеку іншим учасникам руху.

Посилання ОСОБА_1 на порушення виключно водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди не знайшло свого відображення під час слухання справи.

Також, можливе порушення з боку свідка ОСОБА_3 правил дорожнього руху, перехід на червоний сигнал світлофору, не може слугувати підставою для виправдання дій водія ОСОБА_1 .

Так, при належної обачності, належного врахування дорожньої обстановці водій ОСОБА_1 мав би можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.3б, 10.9 ПДР України.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, судовим розглядом встановлено в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 суд вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 124 , 283-285, КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп.

Роз`яснити, що згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Також роз`яснюємо що згідно ст. 308 КУпАП У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 01.08.2024 року.

Головуючий суддя -