Справа №461/6052/24
Провадження №3/461/2456/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 року суддя Галицького районного суду м. Львова Кітов О.В., з участю представника митного органу Сліпенка С.В., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Стояновської М.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 25.10.2021 року, виданий органом 4620,

за ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про порушення митних правил №0770/20900/24 від 20.06.2024 року, 20.06.2024 близько 04 год. 37 хв. в пункт пропуску "Шегині -Медика" митного поста "Мостиська" Львівської митниці в напрямку «в`їзд в Україну» смугою руху «зелений коридор» прибув автомобіль марки «Renault Master», VIN № НОМЕР_2 , з реєстраційним номером НОМЕР_3 , де у якості водія прямував громадянин України ОСОБА_1 з пасажирами.

Під час проходження митного контролю виникла підозра щодо наявності в автомобілі товарів прихованих від митного контролю. Автомобіль було виведено зі смуги спрощеного митного контролю «зелений коридор» і направлено в місце для поглибленого огляду транспортних засобів та товарів.

Під час проведення митного огляду транспортного засобу було виявлено товар який був прихований від митного контролю, а саме: Портативні зарядні станції, без ознак використання в кількості - 14 шт. Вказаний вище товар знаходився в багажному відділенні автомобіля, внизу на підлозі біля перегородки та був зверху прикритий речами домашнього вжитку громадян, які переміщувались в даному автомобілі. Доступ до виявленого товару був утрудненим, та став можливим тільки після повного вивантаження всіх наявних речей, що переміщувались в даному автомобілі.

У своїх поясненнях гр. України ОСОБА_1 зазначив, що отримав даний товар у Республіці Чехія в незнайомого йому чоловіка для переміщення через кордон в Україну.

Таким чином гр. України ОСОБА_1 , вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Митним органом дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Стояновська М.Л. заперечила вину ОСОБА_1 та просила закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Обґрунтовуючи свої доводи, пояснила, що портативні зарядні станції перебували в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 у вільному доступі, без використання будь-яких способів чи засобів, що утруднюють виявлення таких товарів. Відповідно до наявних у матеріалах справи пояснень ОСОБА_1 зазначені товари перебували в автомобілі, але йому не належать. Звертає увагу суду на те, що розмір однієї портативної зарядної станції становить близько 50 сантиметрів у довжину. Відповідно до протоколу про порушення митних правил було виявлено товар який нібито був прихований від митного контролю, а саме: Портативні зарядні станції, без ознак використання у кількості 14 шт. Сторона захисту наголошує, що чотирнадцять коробок розміром 50 сантиметрів в довжину кожна неможливо переміщувати у пасажирському легковому транспортному засобі без можливості їх виявлення за допомогою органолептичного методу, який ґрунтується на використанні інформації, яку отримує людина в результаті аналізу відчуттів, сприйнятих органами чуття - зору. Вказує, що жодних викруток чи інших спецзасобів інспектор митниці при виявленні переміщуваних речей не використовував, доступ до речей не був утруднений, а отже предмети, які заходились у вказаних коробках, були у вільному доступі, і їх виявлення не потребувало зусиль чи використання спеціальних засобів. Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вказує, що дії ОСОБА_1 можуть містити ознаки іншого складу правопорушення, водночас склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 483 МК України, в діях останнього відсутній. Крім цього, зазначає, що складений за замовленням митниці висновок визначає вартість придбання товару в Україні лише на основі даних роздрібних цін на сайтах українських магазинів в інтернеті, а не з урахуванням вартості операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну. Таким чином, у висновку, складеному за замовленням митниці, зазначена вартість товару в Україні, а не в країні його придбання, а тому ціна товарів визначена не у порядку передбаченому приписами статей 59, 368 МК України, тобто без дотримання вимог закону. Відтак такий висновок не може вважатися допустимим доказом. Крім цього звертає увагу, що з 00:00 год. 27 липня набрав чинності Закон України № 3853-IX та №3854-IX від 16.07.2024, норми якого передбачають застосування звільнення від сплати митних платежів при ввезенні окремих видів товарів. Зокрема, закони передбачають можливість застосування звільнення від сплати мита та ПДВ при ввезенні в Україну обладнання для енергетики: електрогенераторного обладнання; обладнання для вітро- та сонячної генерації; акумуляторів, зокрема товарів за кодом УКТЗЕД 8507. Таким чином станом на сьогодні товари, які ввозилися ОСОБА_1 звільнені від сплати мита та ПДВ, відтак відсутні будь-які негативні для держави наслідки. З огляду на викладене, сторона захисту вважає, що матеріалами справи не встановлено перевезення товарів з метою приховування від митного контролю, а відтак відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України.

Представник Львівської митниці протокол підтримав, вказавши, що твердження сторони захисту є безпідставними, а тому просив не брати їх до уваги.

Заслухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до частини першої статті 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів -безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

З диспозиції вказаної статті вбачається, що об`єктивна сторона, як один із елементів складу адміністративного правопорушення, полягає передбачає декілька альтернативних способів вчинення правопорушення.

Зі змісту протоколу про порушення митних правил від 20 червня 2024 року №0770/20900/24 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення діяння з наступною об`єктивною стороною - переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Відповідно до згаданого протоколу, працівниками митниці під час проведення митного огляду транспортного засобу було виявлено товар який нібито був прихований від митного контролю а саме: Портативні зарядні станції, без ознак використання у кількості 14 шт. Вказаний вище товар знаходився в багажному відділенні автомобіля внизу на підлозі біля перегородки та був з верху прикритий речами домашнього вжитку громадян, які переміщувались в даному автомобілі. Доступ до виявленого товару був утрудненим, та став можливим тільки після повного вивантаження всіх наявних речей, що переміщувались в даному автомобілі.

Разом з тим, такі твердження митного органу є необґрунтованими з огляду на наступне.

Портативні зарядні станції перебували в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 у вільному доступі, без використання будь-яких способів чи засобів, що утруднюють виявлення таких товарів. Відповідно до наявних у матеріалах справи пояснень ОСОБА_1 зазначені товари перебували в автомобілі, але йому не належать.

Суд враховує доводи сторони захисту про те, що розмір однієї портативної зарядної станції становить близько 50 сантиметрів у довжину, а тому погоджується, що чотирнадцять коробок розміром 50 сантиметрів в довжину кожна неможливо переміщувати у транспортному засобі який переміщувався ОСОБА_1 без можливості їх виявлення за допомогою органолептичного методу, який ґрунтується на використанні інформації, яку отримує людина в результаті аналізу відчуттів, сприйнятих органами чуття - зору.

Як вбачається із протоколу, жодних викруток чи інших спецзасобів інспектор митниці при виявленні переміщуваних речей не використовував, доступ до речей не був утруднений, а отже предмети, які заходились у вказаних коробках, були у вільному доступі, і їх виявлення не потребувало зусиль чи використання спеціальних засобів.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті, до якої притягується особа за порушення митних правил. В іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Переміщення товарів без використання будь-яких способів чи засобів, що утруднюють виявлення таких товарів не утворюють складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 МК України.

Водночас, Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Дії ОСОБА_1 можуть містити ознаки іншого складу правопорушення, водночас склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 483 МК України, в діях останнього відсутній.

Аналогічні висновки викладені у постановах Львівського апеляційного суду у справах № 461/7944/23, 461/10544/23.

Щодо висновку експерта Держмитслужби про визначення вартості вилучених товарів

Відповідно до частини першої статті 59 МК України, митною вартістю товарів, що ввозяться в Україну відповідно до митних режимів, відмінних від режиму імпорту, є ціна товару, зазначена у рахунку-фактурі чи рахунку-проформі.

Відповідно до частини першої статті 368 МК України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Частинами 1, 2 статті 59 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

З зазначеного висновку вбачається, що для визначення ринкової вартості основних засобів можна застосувати метод оцінки на основі інформації про пропозиції до продажу на ринку аналогічних товарів (не більше ніж за шість місяців до дати проведення оцінки). Джерелом ринкової інформації послужили дані Інтернет-сайтів, а саме інформація про продаж подібних товарів в країні походження.

Водночас, із висновку від 09 липня 2024 року №-0164 вбачається, що для визначення вартості товарів використано інформацію про вартість товарів не з країни походження товарів, а інформацію з торговельних мереж України та мережі Інтернет (rozetka.com.ua та ін.), а не країни походження.

Складений за замовленням митниці висновок визначає вартість придбання товару в Україні лише на основі даних роздрібних цін на сайтах українських магазинів в інтернеті, а не з урахуванням вартості операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну.

Таким чином, у висновку, складеному за замовленням митниці, зазначена вартість товару в Україні, а не в країні його придбання.

Відповідно до частини першої статті 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з приписами статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 481 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Таким чином, ціна товарів визначена не у порядку передбаченому приписами статей 59, 368 МК України, тобто без дотримання вимог закону. Відтак такий висновок не може вважатися допустимим доказом.

Таким чином, суд прийшов до беззаперечного переконання, що обставини, які викладені в протоколі від 20.06.2024 року № 0770/20900/24, не відображають всіх ознак складу правопорушення, при цьому суд позбавлений права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, при ухваленні рішення, суд враховує, що 27 липня 2024 рок набрав чинності Закон України № 3853-IX та №3854-IX від 16.07.2024, норми якого передбачають застосування звільнення від сплати митних платежів при ввезенні окремих видів товарів. Зокрема, закони передбачають можливість застосування звільнення від сплати мита та ПДВ при ввезенні в Україну обладнання для енергетики: електрогенераторного обладнання; обладнання для вітро- та сонячної генерації; акумуляторів, зокрема товарів за кодом УКТЗЕД 8507. Таким чином станом на сьогодні товари, які ввозилися ОСОБА_1 звільнені від сплати мита та ПДВ, відтак відсутні будь-які негативні для держави наслідки.

Керуючись п. 1 ст.247 КУпАП, ч.1 ст. 483 МК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені, згідно протоколу №0770/20900/24 від 20.06.2024 року товари повернути ОСОБА_1 для належного митного оформлення або для вивезення за межі митної території України.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Олександр КІТОВ