Єдиний унікальний номер судової справи 201/7869/24
Номер провадження 3/201/3159/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ополинська І.Г., за участю прокурора Тахтай Д.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, пов`язану з корупцією, яка надійшла з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжя, громадянина України, з вищою освітою, який займає виборну посаду депутата Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з рішенням першої сесії 8 скликання Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області «Про початок повноважень депутатів Славгородської селищної ради» від 17.11.2020 №1-1/VIII було визнано повноваження депутатів Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, серед яких ОСОБА_1 .

Відповідно до п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» депутатів місцевих рад віднесено до суб`єктів на яких поширюється дія вказаного закону.

Отже, ОСОБА_1 будучи депутатом Славгородської селишної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, згідно з п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та суб`єктом декларування відповідно до ст. 3 Закону.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N? 2102-1Х, Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» від 3 березня 2022 року N? 2115-1Х було призупинено компанію декларування в Україні.

12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України N? 3384-IX, яким відновлено декларування та функції НАЗК.

Так згідно п. 2-7 розділу XIII "Прикінцеві положення" Закону - особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Відповідно до роз`яснень НАЗК «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) від 13.11.2023 № 4 за загальним правилом до 31.01.2024 року серед інших слід подати щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021-2022 звітні періоди.

З 1 січня до 31 березня 2024 року включно суб`єкти декларування (крім тих, які мають право на відтермінування) повинні подати щорічні декларації за 2023 звітний період.

Таким чином у період з 12.10.2023 до 31.01.2024 в Україні тривала компанія декларування. Протягом цього періоду часу, суб`єкт декларування, повинен подати щорічну декларацію за 2021, 2022 рік.

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https://public.nazk.gov.ua), встановлено, що ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2021 рік лише 01.02.2024 року о 11 год. 54 хв.

Також, згідно послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), встановлено, що дії направлені на подання декларації було розпочато 01.02.2024.

Поважних причин несвоєчасного подання декларації не встановлено.

При цьому, ОСОБА_2 ознайомлений з необхідністю подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік у строк не пізніше 31.01.2024.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 , будучи депутатом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, згідно з п. п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, а також, відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП будучи суб`єктом правопорушення за цією статтею, у порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, а саме - 01.02.2024 року о 11 год. 54 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Крім того, відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:/public.nazk.gov.ua), встановлено, що ОСОБА_3 подав щорічну декларацію за 2022 рік лише 01.02.2024 року о 12 год. 14 хв.

Також, згідно послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), встановлено, що дії направлені на подання декларації було розпочато 01.02.2024.

Поважних причин несвоєчасного подання декларації не встановлено.

При цьому, ОСОБА_1 ознайомлений з необхідністю подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік у строк не пізніше 31.01.2024.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 , будучи депутатом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, згідно з п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, а також, відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП будучи суб`єктом правопорушення за цією статтею, у порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 2' розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, а саме - 01.02.2024 року о 12 год. 14 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, підтвердив обставини, викладені у протоколах. Підтвердив, що поважних причин, які зумовили несвоєчасне подання ним декларацій за звітні періоди 2021-2022 роки, відсутні.

Прокурор ОСОБА_4 вважав, що протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 складені уповноваженою законом на такі дії особою, із дотриманням ст. 254, 256 КУпАП, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена у повному обсязі і підтверджується наявними у справі належними і допустимими доказами, а тому просив визнати останнього винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Заслухавши міркування прокурора ОСОБА_4 , пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні останнього, якому інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

При чому ЄСПЛ у справі «AllenetdeRibemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчинення адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

За положеннями ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (абз. 1 ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (абз. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається суть адміністративного правопорушення.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Оскільки обов`язок подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування визначений Законом України «Про запобігання корупції», а тому диспозиція норми ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акту, тому, формулюючи суть адміністративного правопорушення, вказівка на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Відповідно до п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» депутатів місцевих рад віднесено до суб`єктів на яких поширюється дія вказаного закону.

Отже, ОСОБА_1 будучи депутатом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, згідно з п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та суб`єктом декларування відповідно до ст. 3 Закону.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яка передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та його вина у скоєнні цього правопорушення є цілком доведеною та підтверджується наступними матеріалами адміністративної справи, дослідженими під час судового розгляду, зокрема, листом Дніпропетровської обласної прокуратури з додатками вх.N?759 від 05.03.2024; запитом УСР в Дніпропетровській області ДСР НП України N? 1205/55/103/03-2024 від 28.02.2024; листом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області з додатками вх. N? 857 від 12.03.2024; запитом УСР в Дніпропетровській області ДСР НП України N? 2125/55/103/03-2024 від 15.04.2024; листом НАЗК з додатками вх. N?1792 від 27.05.2024; рапортом долучення відомостей з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:||public.nazk.gov.ua/ search), відомостей з публічної частини офіційного веб-сайту АЦСК «ПриватБанк», відомостей з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України «АРМОР» відносно ОСОБА_1 ; письмовими поясненням ОСОБА_1 , ОСОБА_5 .

Отже, аналізуючи досліджені під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, документи та матеріали, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Так, будучи депутатом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 виконує діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, згідно з п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Тож, виконуючи свої обов`язки, ОСОБА_1 був обізнаний про необхідність подавати декларації та про передбачені Законом строки подання декларацій та відповідні зміни щодо цих строків, що підтверджується поясненнями секретаря Славгородської селищної ради ОСОБА_5 .

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-1Х, Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» від 3 березня 2022 року № 2115-1Х було призупинено компанію декларування в Україні.

12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України № 3384-IX, яким відновлено декларування та функції НАЗК.

Так згідно п. 2-7 розділу XIII "Прикінцеві положення" Закону - особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Відповідно до роз`яснень НАЗК «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) від 13.11.2023 № 4 за загальним правилом до 31.01.2024 року серед інших слід подати щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021-2022 звітні періоди.

Таким чином, у період з 12.10.2023 до 31.01.2024 в Україні тривала компанія декларування. Протягом цього періоду часу, суб`єкт декларування, повинен подати щорічну декларацію за 2021, 2022 рік.

Однак, ОСОБА_1 у порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік - 01.02.2024 року о 11 год. 54 хв. та за 2022 рік 01.02.2024 року 12 год. 14 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації (до 31.01.2024 року), а тому в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та його вина у вчиненні такого правопорушення є цілком доведеною.

Отже, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження і в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, визначаючи останньому вид і розмір адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП враховую дані про особу правопорушника, ступень його вини, майновий стан та обставини, що обтяжують і пом`якшують його відповідальність.

З урахуванням викладеного, приходжу до переконання, що з метою виховання ОСОБА_1 у дусі дотримання законів України, а так само попередження здійснення ним нових правопорушень необхідно застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, необхідно стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 33, 283, 284, 285, 287-289, 299 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Г. Ополинська