Справа № 361/5215/24
Провадження № 3/361/2925/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2024 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Мохов Є.І., розглянувши матеріали, що надійшли від Броварського РУП ГУНП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 201944 від 18.05.2024 року, 18.05.2024 року близько 15 годин 40 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: погрожував фізичною розправою, голосно кричав, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбаче ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав себе винним.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству, домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 1 цього Закону визначено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

При цьому відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру, яке проявилося у погрожуванні фізичною розправою на адресу потерпілої.

Вина у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 , її поясненнями, та його поясненями, в яких він визнав себе винним.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При визначенні виду стягнення, суд враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, його наслідки, а також особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, і вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства другої групи.

Пунктом 9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Керуючись ст.ст. 40-1, 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) грн.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1ст.5 Закону України "Про судовий збір".

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: Є.І.Мохов