П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2024 Справа №607/14551/24 Провадження №3/607/6351/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П., при секретарі Дума Т.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізичної особи підприємця, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

1. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

28.06.2024 близько 19:20 в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлював словесні образи, погрози, принижував її та залякував, що викликало у ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку та спричинило емоційну невпевненість, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої особи.

2. Позиції учасників.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вказав, що 28.06.2024 він викликав працівників поліції, оскільки його колишня дружина ОСОБА_2 вчинила сварку.

Вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, тому просив провадження закрити стосовно нього.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 подала письмове клопотання про закриття провадження у адміністративній справі, оскільки вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Окрім того, просила розгляд справи проводити за її відсутності, оскільки перебуває у відпустці.

Вважає, що з тексту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №312394 від 28.06.2024, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_2 . При цьому, у матеріалах справи відсутні пояснення потерпілої сторони.

Натомість, наявні письмові пояснення матері потерпілої ОСОБА_4 . Відтак, доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Вважає, що письмові пояснення ОСОБА_4 та протокол про прийняття заяви від ОСОБА_2 від 28.06.2024 не містять відомостей про вчинення відносно останньої домашнього насильства, а свідчать лише про наявність конфлікту між особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та його дружиною на ґрунті виниклої неприязної ситуації між ними, щодо визначення місця проживання малолітніх дітей.

Також, вважає, що наданий електронний рапорт від 28.06.2.024 за №2919 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області не є належним доказом, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Додала, що ОСОБА_1 ніколи раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, підприємець та характеризується з хорошої сторони з відмінною репутацією.

Окрім того, просила долучити копію характеристики стосовно ОСОБА_1 , копію скрін шоту із телефону, яка містить інформацію про звернення на лінію 102; копію інформації стосовно розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком. Копію витягу із офіційного веб-порталу Судова влада України про те, що в провадження судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_2 .

Також просила долучити до матеріалів справи копії медичної документації, яка стосується стану здоров`я ОСОБА_2 , а саме виписку із медичної карти стаціонарного хворого, копії направлення, консультаційного висновку спеціаліста.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що 28.06.2024 її чоловік ОСОБА_1 вчинив стосовно неї домашнє насильство.

Вказала, що чоловік вживає алкогольні напої. Додала, що він подав позов про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей із ним, який перебуває на розгляді у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області.

Того дня 28.06.2024 він хотів забрати дочку до себе додому, однак дочка відмовилась. Він почав кричати на неї, говорити, що вона дочку переконує не йти до нього. Також висловлював словесні образи, погрожував її, принижував.

3. Норми законодавства, якими керується суд при вирішенні даної адміністративної справи.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

За ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

4. Установлені судом факти, необхідні для вирішення адміністративної справи.

До матеріалів долучених уповноваженою особою на підтвердження обставин, викладених у протоколі серії ВАД №312394 від 28.06.2024, який складений поліцейським СРПП ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, сержантом поліції Клачинським А.М. долучено:

- копію витягу із підсистеми «Адмінпрактика» від 28.06.2023;

- письмові поясненнями ОСОБА_4 від 28.06.2024, з яких вбачається, що 28.06.2024, що її зять ОСОБА_1 вчинив стосовно її дочки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, що відбувається регулярно, її дочка в подальшому має намір розлучитися із ОСОБА_1 . Додала, що це триває протягом тривалого періоду часу.

Окрім того, ОСОБА_1 у судовому засіданні просив долучити до матеріалів справи письмові пояснення його матері ОСОБА_5 , згідно яких остання повідомила, що її син є хорошою людиною, дбайливим сім`янином, котрий повністю поклав на себе відповідальність у вихованні та піклуванні дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та своєї дружини ОСОБА_2 котру дуже кохає.

З моменту одруження з ОСОБА_2 дбав про неї, виконував всі її примхи, ставився з повагою і любов`ю. Уникав зі своєю дружиною будь які суперечки та конфлікти, щоб забезпечити максимально психологічний комфорт в сім`ї. Надалі хоче зберегти сімейні стосунки, якщо дружина не буде відбирати їхніх дітей, котрі люблять свого батька і хочуть бути з ним.

Всі дані конфлікти котрі, виникають зі сторони ОСОБА_2 негативно впливають на дітей. Зазначила, що син не конфліктний, ніколи не притягувався до адміністративній відповідальності, завжди допоможе тому, хто цього потребує.

ОСОБА_2 за кошти ОСОБА_8 поїхала до країни Італії з онуками. Метою поїздки було проведення обстеження для подальшого лікування. Однак, в лікуванні невістка відмовлялася. Поводила себе агресивно, до мене зневажливо. Вихованням дітей не займалася.

В неї взагалі відсутнє почуття поваги до чоловіка і дітей, ще з моменту їх одруження, про що часто наголошувала.

Вона спільно із зусиллями ОСОБА_8 намагалися допомогти ОСОБА_9 у лікуванні у сфері неврології, оскільки її тривале захворювання призводило до того, що вона забувала про свої буденні справи, а потім взагалі могла забутися де знаходиться і куди взагалі йшла.

Крім того, останнім часом ОСОБА_9 почала ходити за місцем роботи сина і розповідати, що він вчиняє стосовно неї домашнє насильство чим, принижує його репутацію, за що синові дуже соромно.

Суд не бере до уваги матеріали, які просила долучити до справи захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Черкалюк Л.Д., а саме медичну документацію стосовно стану здоров`я ОСОБА_2 , оскільки кожна особа має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні.

Право на медичну таємницю гарантуєтьсястятими 32, 34 Конституції Українита закріплене положеннями статей 39, 391, 40, 43 Закону України «Основи законодавстваУкраїни про охорону здоров`я», статті 30 Сімейного кодексу України, статтями 285, 286 Цивільного кодексу України, статтями 132, 146 Кримінального кодексу України та статтею 21 Закону України «Про інформацію».

Вказана інформація не стосується зазначеної справи, не є доказом відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

5. Висновки суду.

Застосовуючи вищевказані норми закону до установлених фактів, суд вважає, що 28.06.2024 близько 19:20 ОСОБА_1 вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру.

За таких обставин, вважаю що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

За встановлених обставинах при накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 173-2, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П.П. Гуменний