Справа № 126/759/24
Провадження № 33/801/680/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Рудь О. Г.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., вирішуючи питання про призначення до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову судді Бершадського районного суду Вінницької області від 06 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Бершадського районного суду Вінницької області від 06 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

22 липня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Бершадського районного суду Вінницької області від 06 червня 2024 року, а провадження у справі закрити.

Одночасно в апеляційній скарзі ОСОБА_1 ініціювалося питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, яке обґрунтовано тим, що строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин через незадовільний стан здоров`я, на підтвердження чого надав виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 710 від 17 червня 2024 року.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється статтею 294 КУпАП.

За змістом цієї норми постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції пов`язаний з моментом прийняття такої постанови, а за загальним правилом поновлення цього строку можливе у разі його пропущення з поважних причин, тобто об`єктивних, таких, що пов`язані з істотними непереборними труднощами для особи обставин, які унеможливлювали подання апеляційної скарги у встановлений частиною другою статті 294 КУпАП строк.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції 06 червня 2024 року під час розгляду справи та проголошення постанови.

Доказів існування перешкод для подання апеляційної скарги ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня прийняття постанови суду першої інстанції до апеляційної скарги не додано.

Долучена до апеляційної скарги виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 710 від 17 червня 2024 року не підтверджує об`єктивної неможливості подання апеляційної скарги у встановлений строк.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Жодних доказів на підтвердження того, що пропуск цього строку пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами, які унеможливили вчасно подати апеляційну скаргу ОСОБА_1 не навів.

Таким чином в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бершадського районного суду Вінницької області від 06 червня 2024 року необхідно відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Бершадського районного суду Вінницької області від 06 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. С. Панасюк