Справа № 544/1275/24
пров. № 3/544/439/2024
Номер рядка звіту 192
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі судді Нагорної Н. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Полтавській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФОП ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 19 червня 2024 року о 10 год 21 хв, будучи ФОП та власником міні-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , допустив порушення встановленого порядку проведення розрахунків, а саме: не забезпечив проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій, чим порушив п. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити без його участі, а також долучив до заяви податкове повідомлення-рішення, яким на нього вже було накладено фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 1980грн, та квитанцію про сплату даного штрафу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження в справі підлягає закриттю у відповідності до п. 8 ст. 247 КУпАП у зв`язку з наявністю по тому самому факту постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно податкового повідомлення-рішення від 09.07.2024 встановлено, що на підставі акта фактичної перевірки від 19.06.2024 за встановлені в ході перевірки суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 правопорушення Головним управлінням ДПС у Полтавській області на ФОП ОСОБА_1 накладено фінансові санкції на суму 1980грн.

Як вбачається із долученої до матеріалів справи копії квитанції від 16.07.2024 ФОП ОСОБА_1 сплатив штраф за вчинене правопорушення, пов`язане із порушенням порядку проведення розрахунків, в розмірі 1980грн.

Отже, йдеться про притягнення ФОП ОСОБА_1 за порушення одних і тих самих вимог податкового законодавства, як до адміністративної, так і до відповідальності за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що є подвійною відповідальністю за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно ст. 4 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Також, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка висловлена у рішеннях «Надточій проти України», «Озтюрк проти ФРН», «Енгель та інші проти Нідерландів» «Равнсборг проти Швеції», «Путц проти Австрії», гарантії прав людини, передбачені Конвенцією щодо кримінального провадження, розповсюджуються у тому числі і на інше публічне переслідування особи, якщо таке переслідування можливо визначити кримінально-правовим за національним правом; колом адресатів та правовими наслідками для адресатів. Тобто, гарантії, передбачені ст. 4 Протоколу № 7, стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь-якого публічного переслідування, яке здійснюється державою.

Таким чином, норми ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та ч. 1 ст. 155-1 КУпАП поширюються на невизначене коло осіб, а також передбачають покарання особи у значному розмірі, їх можливо розглядати як кримінальне переслідування у розумінні Конвенції навіть враховуючи те, що національне законодавство не визначає його кримінальним.

По-перше, диспозиції п. 1,7 ст. 17 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та ч.1 ст. 155-1 КУпАП в частині визначення зазначеного правопорушення абсолютно тотожні, які не мають жодної відмінності.

По-друге, суб`єкти відповідальності повністю співпадають, оскільки в обох випадках до відповідальності притягається ФОП ОСОБА_1 .

По-третє, в обох випадках у санкціях статті передбачений один й той самий вид стягнення штраф у грошовій формі.

Тобто, обидві відповідальності, передбачені ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та ч.1 ст. 155-1 КУпАП, є за своєю сутністю штрафними (каральними), і жодна з них не має ознаки правовідновленої (компенсаційної) відповідальності. Штрафний характер відповідальності, передбаченої вищезгаданими законами та ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, дає підстави ототожнювати ці норми як один вид відповідальності, який відповідно до цілей Конвенції вважається кримінальним.

По-четверте, та обставина, що санкції, передбачені ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, містяться у різних нормативно-правових актах, та відповідно до національного законодавства не відносяться до кримінального переслідування, не є вирішальною.

Згідно із п. 8 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що притягнення ФОП ОСОБА_1 двічі за одне й те саме правопорушення порушує його права, передбачені ст. 61 Конституції України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, тому провадження по справі слід закрити.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 155-1, ст. 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 155-1 КУпАП, закрити на підставі п.8 ст. 247 КУпАП у зв`язку з наявністю по тому самому факту постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.В.Нагорна