КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/3382/2023 Головуючий суддяу суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Київської митниці Державної митної служби України на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 31 травня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення митних правил, передбачених статтею 473 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу №0092/10000/24 від 09 лютого 2024 року, 02 грудня 2023 року в зоні митного контролю м/п «УкрПошта», Київської митниці на території ДОПП AT «Укрпошта» (м. Київ, вул. Г. Кірпи, 2) здійснено митний огляд міжнародного поштового відправлення RD460776163UA, яке пересилалось з України (Сталений Олександр, С. Бандери, 90/4, Тернопіль, Україна, 46011, ) до Тайвань (Chun - YuTsai, Rm. 16, 42F, №305 Sec. 2, ZhongshanRd, ZhongheDis, NewTaipeicity, 235 Taiwan).

Під час митного огляду у МПВ виявлено: Фосилії з ознаками старовини - 4 шт.

15 грудня 2023 року митницею здійснено взяття проб (зразків) товарів які направлено до Національного науково-природничого музею для проведення мистецтвознавчої експертизи на предмет встановлення належності зразків до культурних цінностей та визначення їх вартості.

Відповідно до висновку № 96 від 19 грудня 2023 року Національного науково - природничого музею надані на дослідження предмети, виявлені у міжнародному поштовому відправленні RD460776163UA є: три зразки плиток червоного пісковику фації «древніх червоних пісковиків» з панцирами (cephalothoraxes) «риб» Protopteraspis двох видів (1, 2, 3 зразки), а також цілий краб та черепашка червоного молюска Halyotissp. (4 та 5 зразки); п`ятий зразок черепашка червоного молюска Halyotissp. виявлено під час обстеження четвертого зразка - краба «Dairaspeciose (?)».

Фосилії, які мають попередні назви: Protopteraspissp.l 2, 3. Protopteraspissp. 2 4. Dairaspeciose (?) 5. Holyotissp. Геологічний вік зразків 1-3 близько 400 млн. років (дністровська серія); 4, 5 - 10 - 20 млн. років. Мають культурну цінність

Отже, за переконанням митного органу, ОСОБА_1 порушив вимоги Закону України від 21 вересня 1999 року № 1068-XIV «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», Наказу Міністерства культури та мистецтв України від 22 квітня 2002 року № 258 «Про затвердження інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України». Тож, в його діях наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 473 МК України.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 473 МК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, суд вказав, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 473 МК України, неузгодженість у наданих суду доказах щодо доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, всі сумніви суд трактує на користь особи, щодо якої розглядається справа про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з такою постановою, представник Київської митниці Державної митної служби України 10 червня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року скасувати та постановити нову, якою громадянина ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 473 МК України

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на обставини викладені в протоколі про порушення митних правил, та не звернув увагу на наданий висновок № 196 від 19 грудня 2023 року Національного науково-природничого музею, відповідно до якого надані на дослідження предмети схожі на фосилії виявлені у міжнародному поштовому відправленні №: RD460776163UA.

На момент здійснення митного контролю міжнародного поштового відправлення № RD460776163UA дозвільні документи на право переміщення через митний кордон України культурних цінностей громадянином ОСОБА_1 до митниці не надавались, у міжнародному поштовому відправленні відсутні.

У судовому засіданні представники Київської митниці Державної митної служби України Келеберденко В.В. та ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримали, просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою громадянина ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 473 МК України.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Ладигін С. С. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити оскаржувану постанову без змін. Зазначав, що відбитки фрагментів скелетів безщелепних риб та рукотворна композиція фрагментів скелету викопного краба не є культурною цінністю, оскільки таких зразків по світу дуже багато вони не являються рідкісними, а експертний висновок є необґрунтований та неаргументований, оскільки він не має аналізу зразків та обґрунтування.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційні скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статтею 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до службової записки начальника оперативного відділу № 2 управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил ОСОБА_3 , 02 грудня 2023 року в зоні митного контролю м/п «УкрПошта», Київської митниці на території ДОПП AT «Укрпошта» (м. Київ, вул. Г. Кірпи, 2) здійснено митний огляд міжнародного поштового відправлення (далі - МПВ) RD460776163UA, яке пересилалося з України ( ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 ) до Тайвань (Chun - YuTsai, Rm. 16, 42F, №305 Sec. 2, ZhongshanRd, ZhongheDis, NewTaipeicity, 235 Taiwan). Під час митного огляду у МПВ, виявлено: Фосилії з ознаками старовини - 4 шт.

Згідно Акту про фактичне вкладення міжнародного поштового відправлення від 02 грудня 2023 року, у поштовому відправленні RD460776163UA знаходились фосилії 4 шт. (а.с. 10).

Відповідно Акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу за відправленням № RD460776163UA, виявлено невідповідності: фосилії - 4 шт. (а.с. 11).

Згідно Акту про взяття проб (зразків) товарів від 15 грудня 2023 року, на території ЗМК ДОПП AT «Укрпошта» було взято такі проби (зразки): Фосилії - 4 шт., реквізити накладної RD460776163UA (а.с. 12).

Як вбачається з листа від 18 грудня 2023 року Вих. №78-5/20/13/22853 «щодо надання інформації стосовно предметів, виявлених в МПВ № RD460776163UA», зразки взяті з поштового відправлення № RD460776163UA було передані Національному науково - природничому музею НАН України разом з зазначеним листом у якому ставилось питання про надання інформації, а саме: яку саме фактичну назву має даний предмет, чи є наданий на експертизу предмет оригінальним, старовинний він чи сучасний, чи відноситься зазначений предмет до культурних цінностей, яка ринкова вартість зазначеного предмету (а.с. 13).

Відповідно до експертного висновку за результатами визначення палеонтологічного зразка з міжнародного поштового відправлення № RD460776163UA, який наданий на розгляд від Київської митниці (Вих. №196 від 19 грудня 2023 року), відомості про зразки: Місця знахідки: Поділля, басейн р. Дністер; матеріал: 1) плитки червоного пісковику раннього девону з відбитками панцирних «риб» (3 зразка); 2) слабко зцементований вапняк з крабом досконалої збереженості та молюском Halyotissp. Ці п`ять зразків мають культурну цінність та наукове значення і можуть бути віднесені до категорії національне надбання. Стан збереження задовільний. Висновки і рекомендації експерта: У зв`язку з наведеними фактами наданий на експертизу зразки мають попередні назви: 1 - Protopteraspissp. 1; 2, 3 - Protopteraspissp. 2; 4 - Dairaspeciosa (?); 5) Halyotissp. Зразки є оригінальними фосиліями. Геологічний вік зразків 1-3 близько 400 млн. років (дністровська серія); 4, 5 - 10-20 млн. років. Зразки являються ексклюзивними з точки зору палеонтолога. Мають культурну цінність. Рекомендується для включення до Державного реєстру національного надбання, а також до Музейного фонду України. Ринкову вартість не оцінюємо. Пропонується передати для експозиції в ННПМНАН України (а.с. 14).

09 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол № 0983/10000/23 про порушення вимоги Закону України від 21 вересня 1999 року №1068-XIV «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», Наказу Міністерства культури та мистецтв України від 22 квітня 2002 року №258 «Про затвердження інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», тож в діях наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 473 МК України.

За змістом вимог частини першої статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Стаття 473 МК України передбачає відповідальність особи за вчинення дій, спрямованих на пересилання через митний кордон України в міжнародних експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання законодавством України, а також пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання актами Всесвітнього поштового союзу, та тягне за собою конфіскацію цих товарів.

Відповідно до вимог статті 196 МК України не можуть бути пропущені через митний кордон України:

1) товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено законом;

2) товари, на пропуск яких відповідно до закону потрібні дозволи інших державних органів, за відсутності цих дозволів (крім алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також харчових продуктів для власного споживання, що ввозяться громадянами в обсязі та в порядку, встановлених статтею 376 та частиною другою статті 378 цього Кодексу);

3) товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 235 МК України регламентується заборона щодо переміщення (пересилання) в міжнародних поштових та експрес- відправленнях товарів заборонених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України відповідно до ввезення на митну територію України або вивезення з цієї території (п.1.1), відправлених з порушенням митних правил (п.1.2) та товарів, щодо яких відсутні відповідні дозвільні документи, у разі застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності (п.1.3).

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши надані Київською митницею докази, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність вини ОСОБА_1 у порушені митних правил передбачених ст. 473 МК України за обставин, наведених у протоколі.

Відповідно до статті 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил .

За змістом положень частини першої статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Зміст положень частини другої статті 495 МК України у взаємозв`язку із положеннями статті 489 МК України свідчить про те, що докази у справі про порушення митних правил повинні відповідати критерію належності, тобто повинні бути такими, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування.

Відповідно до статті 508 МК України у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів необхідних для правильного вирішення цієї справи.

До процесуальних дій віднесено: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред`явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи).

Отже для порушення справи про порушення митних правил має бути безпосереднє виявлення посадовими особами порушення митних правил після чого порушується адміністративне провадження шляхом складення протоколу.

При виявленні працівниками митниці у МПВ фосилій з ознаками старовини, вони могли лише припускати, що вони мають культурну цінність, отже ними були складені акти про проведення огляду, про взяття проб та зразків і вказані акти і предмети були направлені до Національного науково-природничого музею НАН України. При цьому вони просили лише надати інформацію, а не провести державну експертизу.

Отримавши від Національного науково-природничого музею НАН України експертний висновок , 09 лютого 2024 року головним державним інспектором оперативного відділу № 2 управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Київської митниці Васиком Р.В. складений протокол № 0092/10000/24 про порушення митних правил, відповідно до якого ОСОБА_1 порушив вимоги Закону України від 21 вересня 1999 року №1068-XIV «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», Наказу Міністерства культури та мистецтв України від 22 квітня 2002 року № 258 «Про затвердження інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», а саме пересилав у міжнародному поштовому відправлені предмети, що мають культурну та наукову цінність, як геологічна спадщина.

Отже посадова особа, яка складала протокол вважала, що наявні докази дають підстави вважати про порушення ОСОБА_1 митних правил.

З цього часу, відповідно до статті 488 МК України, провадження у справі про порушення митних правил вважаться розпочатим.

Частиною 4 статті 494 МК України передбачено право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу.

Проте протокол був складений за відсутності ОСОБА_1 , з грудня 2023 року по лютий 2024 року Київською митницею від нього не відбирались пояснення щодо обставин вчинення правопорушення, він не повідомлявся про затримання митницею його поштового відправлення і направлення фосилій до Національного науково-природничого музею НАН України для їх дослідження, свої пояснення щодо змісту протоколу він не надавав.

09 лютого 2024 року вказаний протокол був направлений на адресу ОСОБА_1 з повідомленням про розгляд справи в Солом`янському суді 26 квітня 2024 року.

07 березня 2024 року на адресу ОСОБА_1 була надіслана повістка про виклик його до Київської митниці для надання пояснень щодо протоколу.

Як вбачається із пояснень ОСОБА_1 , які він надав щодо протоколу про порушення митних правил від 09 лютого 2024 року, він не погодився із експертним висновком від 19 грудня 2023 року, заявив відвід експерту Гриценку ВП. пояснивши, що експерту було достеменно відомо, що переданий йому на дослідження один із зразків фосилій є штучно створеним ним шляхом склеювання. Вважає висновок експерта безпідставним та необґрунтованим, оскільки спілка палеонтологів невелика то він особисто знайомий з експертом ОСОБА_5 , який достовірно знає, що краб на якого він робив експертний висновок, склеєний ОСОБА_1 з різних частин, в додаток чого надав статтю з журналу Вічний мандрівник - «Конструктор палеонтолога» в якій йшлося про те, що ОСОБА_1 займається тим, що з невеличких знайдених фрагментів фосилій склеює крабів (а.с. 29-32). Просив призначити повторну експертизу у будь-якому закладі, який має право відповідно до закону провести таку експертизу і закрити провадження у справі.

Отже для встановлення наявності вини ОСОБА_1 у пересиланні у міжнародному поштовому відправленні товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено, а саме культурних цінностей, суд мав встановити, чи доводиться долученими до справи доказами, що ці товари є культурними цінностями.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» визначено, що культурні цінності, це об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України, а саме: предмети музейного значення, знайдені під час археологічних розкопок; рідкісні колекції та зразки флори і фауни, мінералогії, анатомії та палеонтології.

Встановити чи підпадають об`єкти під визначення культурних цінностей можливо лише на підставі відповідного експертного висновку.

Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 25 липня 2023 року №400 ( далі- Наказ) затверджений Перелік державних установ, закладів культури, інших організацій (далі- Перелік), яким надається право проведення державної експертизи культурних цінностей.

Відповідно до Наказу державні установи, заклади культури, інших організацій згідно з Переліком проводять державну експертизу культурних цінностей відповідно до Порядку проведення державної експертизи культурних цінностей, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2003 року № 1343, затверджують персональний склад працівників, які безпосередньо проводитимуть державну експертизу культурних цінностей і у місячний строк з дня набрання чинності цим наказом надають Міністерству культури та інформаційної політики копію наказу про затвердження персонального складу працівників, які безпосередньо проводитимуть державну експертизу культурних цінностей. Також Наказом передбачено обов`язок інформувати Міністерство про зміни в персональному складі працівників, які проводитимуть експертизи.

У розділі ХІ Наказу «Природничі пам`ятки» затверджено 17 установ, які можуть проводити експертизи.

Відповідно до положень ст. 508 МК України, у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи, до числа яких, зокрема, належить проведення експертизи.

Відповідно до ст. 515 МК України експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Поставлені перед експертом питання та його висновок не повинні виходити за межі спеціальних знань експерта. Експерт надає висновок у письмовій формі від свого імені. У висновку викладаються суть проведеної ним експертизи та обґрунтування відповіді на поставлені запитання.

Якщо експерт під час проведення експертизи встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не було поставлено запитань, він має право викласти ці обставини у своєму висновку.

Висновок експерта не є обов`язковим для посадової особи митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. У разі незгоди цієї особи з висновком експерта у постанові, яка виноситься у справі, повинно міститися обґрунтування такої незгоди.

У разі неналежної якості або повноти висновку експерта може бути призначена повторна експертиза, проведення якої доручається іншому експерту (експертам).

Ввідповідно до ч. 9 ст. 357 МК України, у висновку про результати дослідження (аналізу, експертизи) зазначаються:

1) місце і дата проведення дослідження (аналізу, експертизи);

2) ким і на підставі якого документа проводилося дослідження (аналіз, експертиза);

3) запитання, поставлені перед експертом;

4) об`єкти дослідження (аналізу, експертизи);

5) матеріали і документи, надані експерту;

6) зміст та результати дослідження (аналізу, експертизи) із зазначенням методів їх проведення;

7) оцінка результатів дослідження (аналізу, експертизи), висновки та їх обґрунтування.

Київська митниця запросила інформацію у вказаних в наказі установах про можливість провести дану експертизу. Із урахуванням відповідей було встановлено, що дану експертизу можуть провести 4 установи, в яких є експерт палеонтолог. Це Державний природознавчий музей Національної академії наук України, Івано-Франківський краєзнавчий музей, комунальний заклад культури «Миколаївський обласний краєзнавчий музей» та Державний гемологічний центр України.

Обґрунтовуючи свою позицію чому не була проведена повторна експертиза, Київська митниця виходила з того, що Державний гемологічний центр України проводить експертизу лише на платній основі, а митниця як державна установа немає додаткового бюджету на оплату експертизи, тому довелося відмовитися від їх послуг. Державний природознавчий музей Національної академії наук України надав інформацію із значним запізненням. Тому обирали із двох наявних музеїв.

Експертиза була призначена у Івано-Франківському краєзнавчому музеї. Однак, листом директора Івано-Франківського краєзнавчого музею ОСОБА_6 від 16 травня 2024 року було повідомлено, що у музею немає сертифікованого експерта, який має право на проведення державних експертиз.

У матеріалах справи містяться листи Київської митниці Державної митної служби України до музеїв щодо проведення експертизи на приналежність зразків до культурної цінності (а.с.35- 36, 38-39, 40-42, 45, 48, 51-52. 53-50, 63).

Відповідно до наданих листів відповідей Волинський краєзнавчий музей, Донецький обласний краєзнавчий музей Донецької обласної державної адміністрації, Житомирський обласний краєзнавчий музей Житомирської обласної ради, Краєзнавчий музей імені Тиводара Легоцького Закарпатської обласної ради, Запорізький обласний краєзнавчий музей Запорізької обласної ради, Рівненський обласний краєзнавчий музей Рівненської обласної ради, Комунальний заклад «Черкаський обласний краєзнавчий музей» Черкаської обласної ради, Комунальний заклад Сумської обласної ради «Сумський обласний краєзнавчий музей», Національний заповідник «Хортиця», Тернопільській обласний краєзнавчий музей, Херсонський обласний краєзнавчий музей, Івано - Франківський краєзнавчий музей Івано - Франківської обласної державної адміністрації не мають можливості провести відповідну експертизу.

Також, з листа Державного гемологічного центру України від 20 лютого 2024 року на адресу Державної митної служби України вбачається, що вони можуть проводити державну експертизу культурних цінностей у частині природничих пам`яток на платній основі (а.с. 37).

Разом із цим, відповідно до листа Державного природознавчого музею НАН України (Вих. №46 від 17 квітня 2024 року) Київській митниці повідомлено, що на фотографіях зображені чотири предмети, які є рештками викопних організмів. Три з них - рештки панцирних риб з девонських відкладів, поширених на Поділлі (Тернопільська і Хмельницька області), такі скам`яніння не є рідкісними. Один - майже цілий краб (наскільки це можна оцінити по фотографії) з черевоногим молюском з неогенових відкладів, поширених також на Поділлі; таке збереження викопних трапляється досить рідко, хоча для даних відкладів не є винятковим. Статтею 1 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» культурними цінностями визначено рідкісні колекції та зразки флори і фауни, мінералогії, анатомії та палеонтології, а отже викопний краб через гарну збереженість може вважатись культурною цінністю, тоді як інші предмети до таких не належать, оскільки подібні скам`яніння можуть бути виявлені у відповідних відкладах (а.с. 39).

Згідно до листа Комунального закладу культури «Миколаївський обласний краєзнавчий музей» (Вих. №01-13/61 від 04.03.2024 року), наукові співробітники цього музею можуть провести просте експертне дослідження даних зразків тільки при візуалізації предметів (а.с. 52).

Отже Київською митницею не були спростовані доводи ОСОБА_1 щодо того, що висновок експерта ОСОБА_7 є неналежним доказом, не було забезпечено його право на проведення повторної експертизи. Київська митниця мала можливість призначити експертизу в Комунальному закладі культури «Миколаївський обласний краєзнавчий музей», або в Державному гемологічному центрі України, оскільки ст. 519 МК України в подальшому передбачає відшкодування витрат на проведення експертизи.

Крім того, відповідно до п. 16 Порядку проведення державної експертизи культурних цінностей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2003 року № 1343 експертиза культурних цінностей, вилучених митними або правоохоронними органами проводиться мистецтвознавцями на безоплатній основі.

Також Київська митниця мала можливість звернутися до Міністерства культури та інформаційної політики України з метою отримання інформації щодо спеціалістів, які безпосередньо можуть провести відповідну державну експертизу культурних цінностей, оскільки цією інформацією Міністерство культури та інформаційних технологій володіє відповідно до наказу №400 від 25 липня 2023 року. Отже митним органом не здійснено всіх необхідних заходів для проведення повторної експертизи та доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні митних правил.

Крім того, захисник ОСОБА_1 - адвокат Ладигін С.С. в суді першої інстанції заявляв, що він не може самостійно замовити і провести експертизу оскільки зразки для дослідження знаходилися у митниці, що унеможливлювало самостійне проведення експертизи. Також адвокат Ладигін С.С. заявляв клопотання про проведення експертизи в суді першої інстанції та готовий був сплатити всі витрати, однак суд це клопотання не розглянув.

Отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що доказів які підтверджують, що предмети, які пересилались ОСОБА_1 в міжнародному поштовому відправленні, є предметами, які заборонено пересилати у міжнародному поштовому відправлені без відповідних дозвільних документів, матеріали справи не містять.

При апеляційному перегляді таких доказів також не надано.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що предмети у міжнародному поштовому відправлені № RD460776163UA є культурною цінністю, які заборонено пересилати міжнародним поштовим відправленням без відповідних дозвільних документів.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції не погоджується із посиланням суду першої інстанції на положення ЗУ «Про судову експертизу» в обґрунтування вимог до висновку експерта, оскільки в даному провадженні проводиться не судова, а державна експертиза, яка проводиться не атестованими експертами, а спеціалістами з окремих знань, список яких надається Міністерству культури та інформаційних технологій.

Проте в іншому висновки суду першої інстанції є правильними, а тому постанова суду з наведених підстав не може бути скасована.

У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Ионкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 порушення митних правил передбачених ч. 1 ст. 473 МК України, суд першої інстанції при розгляді даної справи, повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини викладені у протоколі про порушення митних правил, дав цим обставинам належну оцінку.

Керуючись ст. 4, 459, 483 МК України, ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу представника Київської митниці Державної митної служби України залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 31 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.А.Голуб