Єдиний унікальний номер судової справи 201/6233/24
Номер провадження 3/201/2669/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ополинська І.Г., за участі захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ГУ ДПС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , фізичної особи-підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 694 від 07.05.2024 року при проведенні фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 , встановлено, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення встановленого порядку проведення розрахунків, а саме 25 квітня 2024 року о 15 годині 30 хвилин, в бар-ресторані, розташованому за адресою АДРЕСА_2 , проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документу, проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів; вести в порядку, встановленому законодавством, п.п. 1, 2, 11 ст. 3 ЗУ від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненням), тобто ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

В судове засідання 25 липня 2024 року ОСОБА_2 не з`явився, до суду надав клопотання про проведення судового розгляду за його відсутності, в якому просив закрити справу про адміністративне правопорушення, оскільки на підставі акту № 1242/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 від 06.05.2024 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесене податкове повідомленні-рішення форми «С» № 8 від 03.06.2024 року, яке оскаржене до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (справа № 160/17802/24).

Захисник ОСОБА_2 адвокат Васильченко А.А. в судовому засіданні підтримав подане його підзахисним ОСОБА_2 позицію, викладену у клопотанні та вважав, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із тим, що на підставі акту № 1242/04/36/07/08/РРО/ від 06.05.2024 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесене податкове повідомленні-рішення форми «С» № 8 від 03.06.2024 року, яке оскаржене до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (справа № 160/17802/24). На підтвердження своїх доводів надав копії податкового повідомлення рішення від 03.06.2024 року та ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 року.

Тож, зважаючи на наявність клопотання ОСОБА_2 про розгляд без його участі та присутність залученого ним захисника - адвоката Васильченка А.А., який змістовно виклав правову позицію щодо інкримінованого ОСОБА_2 діяння, з огляду на положення ч. 2 ст. 268 КУпАП, відповідно до яких явка особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою для розгляду даної категорії справ, вважаю за можливе провести розгляд даної справи за відсутності ОСОБА_2 .

Дослідивши наявні матеріли справи, письмові заперечення адвоката Васильченко А.А. в інтересах ОСОБА_2 , клопотання ОСОБА_2 вважаю, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов?язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення ї в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він криє в собі: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в суб`єкт; г) суб`єктивну сторону. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об?єктивної сторони адміністративного правопорушення. Відсутність будь-якого з елементів ознак складу правопорушення виключає відповідальність.

Диспозиція ч.1 ст.155-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг

Відповідно до п. 11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Об`єктом правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, є суспільні відносини у сфері здійснення розрахункових операцій. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Суб`єктами правопорушень можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Суддею встановлено, що відповідно до акту (довідки) фактичної перевірки №1242/04/36/07/08/PPO/ НОМЕР_1 від 06.05.2024 року, встановлено порушення проведення розрахункових операцій PPO без використання режиму попереднього програмного найменування товарів послуг без зазначення УКТ ЗЕД для підакцизних товарів та незабезпечення зберігання контрольних стрічок протягом встановленого терміну, чим порушено п.2, 10, 11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" Положення про ведення касових операцій у національній валюті України. затвердженого постановою Правління НБУ №148 від 29.12.17

Не погодившись із висновками викладеними у акті (довідці) фактичної перевірки та податковим повідомленням рішенням форми «С» № 8 від 03.06.2024 року, ФОП ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та відкриття адміністративної справи.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/17802/24 від 08 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній справі.

Згідно п.56.15 ст.56 Податкового кодексу України скарга, подана із дотриманням строків зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається не узгодженою.

Відповідно до п.56.22 ст.56 Податкового кодексу України, якщо платник податків оскаржує рішення контролюючого органу в адміністративному порядку та/або до суду, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків не може ґрунтуватися виключно на цьому рішенні контролюючого органу до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом.

Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статті 7 КУпАП с те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. 3 цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 62 Конституції У країни, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, обвинувачення не може гуртуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЕСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі No 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» ( рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини» ). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають 31 співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " Ne 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява No 25)

Суддею встановлено, що єдиним доказом на підтвердження обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про вчинення інкримінованих дій ОСОБА_2 за ч.1 ст. 155-1 КУпАП є получений до протоколу акт (довідка) фактичної перевірки №1242/04/36/07/08/PPO/ НОМЕР_1 від 06.05.2024 року.

Проте, на даний час проводиться процедура оскарження податкового повідомлення-рішення за складеним у даній справі актом фактичної перевірки, тому висновки, які викладені в акті фактичної перевірки залишаються досі неузгодженими.

Відповідно до ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення є похідним від акту фактичної перевірки, а тому до остаточного вирішення спору в порядку адміністративного судочинства, складений працівниками податкового органу акт (довідка) фактичної перевірки, не може бути підставою для висновку про наявність в діях ОСОБА_2 вини в формі умислу або необережності, і відповідно бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому висновки посадової особи Головного управління ДПІС у Дніпропетровській області , які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, до завершення процедури оскарження податкового повідомлення, є передчасними, а тому фактично подія та склад правопорушення на час розгляду справи в суді не встановлені.

Разом із тим, оскільки Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що складений відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 9, 245, 251, 252, 280, 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - закрити, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Г. Ополинська