Справа № 509/4078/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Сірман Г.В.,

за участю: потерпілої ОСОБА_1 ,

представника правопорушника, адвоката Конової Л.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонер,

за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 104393 від 25.06.2024 року. гр. ОСОБА_2 біля 6.30 ранку погрожував фізичною розправою своїй жінці ОСОБА_1 за місцем спільного проживання в АДРЕСА_2 , внаслідок чого міг завдати шкоду її психологічному здоров`ю.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Прибув його представник, адвокат Конова Л.М.

Вину у вчиненому ОСОБА_2 не визнав, надав письмові пояснення, відповідно до яких зазначив, що ОСОБА_1 є його дружиною, шлюб зареєстрований 08.11.1981 року Юр`ївською сільською радою Тарутинського району Одеської області. Спільно проживають за адресою: АДРЕСА_2 . На теперішній час дружина подала на розлучення до Овідіопольського районного суду Одеської області, справа № 509/4070/24 розглядається суддею ОСОБА_3 Підтверджує, що був побутовий конфлікт між ним та дружиною зранку о 7.00 25.06.2024р. з-за зарядного пристрія. Однак не розуміє, чому дружина викликала поліцію, якщо він не вчиняв щодо неї жодних протиправних дій, а саме: не погрожував фізичною розправою та не ображав нецензурною лайкою.

До суду прибула потерпіла особа ОСОБА_1 , пояснила суду, що дійсно 25.06.2024 року о 7.00 ранку стався конфлікт між нею та її чоловіком ОСОБА_2 , який перед цим не ночував вдома 5 днів, з`явився о 5.00 ранку, сказав, щоб вона збирала його речі, він хоче піти з дому. Під привідом, що шукає зарядний пристрій, шукав у її речах документи. Вона сказала, що подає на розлучення, та щоб йшов з хати. Він почав хватати її за руки, замахнувся, щоб вдарити, вона схватила лопату та пригрозила, що викличе поліцію. Він злякався та втік в сусідній двір до сина. Вона викликала поліцію. Вважає, що ОСОБА_2 вчинив над нею психологічне насильство, так як ображав її, обзивав проституткою, звинуватив, що вона ніби-то має коханця, казав, що вб`є її та спалить хату. При цьому свідків конфлікту не було. На телефон вона цей конфлікт не знімала, бо розгубилася. Але має відео з конфліктами з чоловіком в інші дні. Фізичного насильства чоловіком над нею вчинено не було, оскільки вона цього не дозволила зробити.

Всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності, заслухавши пояснення потерпілої особи ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 адвоката Конової Л.М., оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, керуючись законом, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

При цьому, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, який в силу положень ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, досліджуючи протокол разом з іншими, доданими до нього матеріалами, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Із пояснень ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 слідує, що в сім`ї виник конфлікт між чоловіком та дружиною, проте в протоколі зазначено факт психологічного насильства, скоєний чоловіком, який нічим не підтверджено.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, слід зазначити, що конфлікт (лат.conflictus-зіткнення,сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

У даному випадку дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння в сім`ї між чоловіком та дружиною відсутня. Мав місце конфлікт, однак, не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

При цьому, суд, виходить з того, що на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали.

З пояснень постраждалої особи ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_2 висловлювався нецензурною лайкою, погрожував їй фізичною розправою, однак сам ОСОБА_2 цього факту не підтверджує, свідків конфлікту не було. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на нецензурну лайку правопорушника.

Однак, само по собі навіть вживання нецензурної лайки на адресу осіб, із числа передбачених ст.3 Закону № 2229-VIII, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Та у цьому випадку наявність наслідків дій ОСОБА_2 у виді можливості спричинення шкоди потерпілій, хоча й відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, втім, їх зміст не розкрито, а тим більше не доведено за стандартом «поза розумним сумнівом», а, відтак, ці доводи ґрунтуються на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України.

З протоколу не вбачається факт того, що конфліктна ситуація викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. В судовому засіданні потерпіла особа ОСОБА_1 заперечила факт фізичного насильства з боку чоловіка, пояснила, що не дала можливості застосувати фізичне насильство над нею, отже з цього вбачається, що вона здатна себе захистити.

Водночас, суд зауважує, що він позбавлений можливості самостійно визначати та конкретизувати дані протоколу, з урахуванням того, що у справі«Малофєєва проти Росії»(«Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Тож, суд не вправі у цьому випадку визначати обставини, які свідчать про наявність всіх ознак об`єктивної сторони правопорушення у цій ситуації, адже вони підлягають доказуванню у порядку і у спосіб, що передбачені КУпАП, з урахуванням положень ст. 251 цього Кодексу щодо доказів, і мають кореспондуватися із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», тобто, суд позбавлений можливості встановити їх із самих лише слів учасників провадження про адміністративне правопорушення, без належних доказів і розкриття змісту.

З огляду на вищенаведене, суд не встановив наявності у ОСОБА_2 умислу на вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 .

Окрім цього, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до вимог ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а як наслідок, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 цього Кодексу.

Відповідно дост. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_2 , оскільки він не піддається адміністративному стягненню за таких умов.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23,24,40-1,173-2,221, 245, 247,251, 252, 268,272, 280, 321 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя: А.І.Бочаров