"31" липня 2024 р. Справа № 363/3806/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Котлярова І.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

18.07.2024 року о 14 год. 30 хв. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 умисно висловлював погрози, образи в сторону своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суддя, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту ст.ст. 245, 248 КУпАП випливає, що одним із основних завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи, рівність всіх громадян перед законом і органом, що розглядає справу.

Згідно до ст. 254 про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те особою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є основним джерелом доказів, складається по встановленій формі і повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті, зокрема прізвища, адреси свідків, якщо вони є та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Відсутність у протоколі обов`язкових реквізитів, перелік, яких міститься у ст. 256 КУпАП, не тільки обмежує права особи, відносно якої складається протокол, регламентовані ст. 268 КУпАП, а й унеможливлює розгляд справи.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно із ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вирішує питання, чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При цьому домашнє насильство важливо відрізняти від конфліктних стосунків. Так, людина, що чинить домашнє насильство, маючи значну перевагу у своїх можливостях, діє умисно, з наміром заподіяти шкоду потерпілому, порушивши його права і свободи. Тоді, як ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій це конфлікт. Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання під час сварки, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі дії спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання та свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Сам по собі лише факт конфліктної ситуації не може свідчити про психологічне насильство в сім`ї у розумінні вимог ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №919157 від 18.07.2024 року складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вбачається, що ОСОБА_1 умисно висловлював погрози образи в сторону своєї матері ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Разом з тим, слід зазначити, що в протоколі про адміністративне правопорушення в повному обсязі не визначено склад адміністративного правопорушення, а також відсутня конкретизація яке саме психологічне насильство вчинив ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 . Саме по собі висловлювання погрози на адресу осіб, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. З фабули протоколу не простежується факт того, що конфліктна ситуації викликала у постраждалої особи ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, тощо.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не міститься чіткого переліку документів, які долучені до протоколу та у графі «До протоколу додається», міститься значення «матеріали справи».

Разом з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що між ним та його матір`ю відбулася сварка, однак свою матір не ображав та не висловлювався нецензурною лайкою, що протирічить його заяві, яка також долучена до протоколу, відповідно до якої останній провину у вчиненому адміністративному правопорушенні за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визнав у повному обсязі.

Також, суддя зазначає і про те, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучено копію термінового заборонного припису стосовно кривдника, який є нечитабельним, що унеможливлює його дослідження.

Зазначені невідповідності перешкоджають правильному вирішенню питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, дослідивши наявні матеріали справи, вважаю необхідним вказану справу повернути до Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області для належного оформлення.

Керуючись ст. 173-2, 245, 248, 251, 256, 278 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повернути до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю. Котлярова