Справа № 526/2791/24
Провадження № 3/526/1332/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ГУ ДПС у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянку України, фізична особа-підприємець,

за ст. 164 ч. 1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23 липня 2024 року, за результатами відпрацювання платників податків, які здійснюють рекламну торгівлю через соціальні мережі без державної реєстрації, встановлено систематичні факти здійснення торгівлі свічками, а саме: громадянкою ОСОБА_1 через соціальну мережу OLX, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання, в якому вона просить закрити вказану справу у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, з тих підстав, що вказаного правопорушення вона не вчиняла, належні і допустимі докази вчинення нею правопорушення, а саме систематичної торгівлі у соціальній мережі OLX у матеріалах справи відсутні, її пояснення, долучене до протоколу було написане під диктовку особи, яка склала протокол, при цьому їй не було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, також, просила справу розглянути без її участі.

Згідно з ч.1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, у відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту даної правової норми вбачається, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності тільки у разі вчинення дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені. Зокрема у протоколі не зазначено місце, дату, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, відомості про особу порушника, зокрема дату та місце народження особи, відносно якої складено протокол. Не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Відсутнє пояснення осіб, які придбали товар у ОСОБА_1 (свідків). У протоколі відсутній підпис ОСОБА_1 про роз`яснення їй прав і обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

При цьому у протоколі не зроблено запис про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу.

Поміж тим, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги, з приводу чого відомості про суть адміністративного правопорушення мають бути встановлені саме при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та зазначені в ньому. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення даних щодо обов`язкових ознак об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , унеможливило повний та всебічний розгляд справи відносно останньої та позбавило суд можливості з`ясувати всі обставини.

Так, диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП передбачено відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування.

Таким чином, з аналізу наведених норм, слідує, що суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП є спеціальний суб`єкт - посадова особа суб`єкта господарювання, який здійснює господарську діяльність без відповідного дозволу.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

При дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, у ньому не в повному обсязі викладено суть адміністративного правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП, не зазначено яке діяння вчинила особа, в чому полягає її вина та в якій формі вона виражена.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Суть адміністративного правопорушення, викладена у протоколі не відповідає диспозиції ст. 164 КУпАП, що позбавляє особу права на належний захист від обвинувачення.

Також слід зазначити, що згідно з ст.ст.3, 42 ГК України господарська діяльність це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, є підприємництвом, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями).

Відповідно до ст.245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно зі ст.42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення.

Систематичною вважається діяльність у разі, коли вона здійснюється неодноразово протягом певного періоду часу.

Згідно статті 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Тобто, суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності (ст.164 КУпАП) в даному випадку має виступати суб`єкт господарської діяльності.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як ФОП з 10.06.2024, а отже являється суб`єктом господарської діяльності лише з цієї дати, про що надала виписку з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Але, матеріали адміністративної справи не містять даних на підтвердження систематичного здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з продажу товарів, як до 10.06.2024 року, так і після вказаної дати з метою отримання нею прибутку.

Додана до протоколу платіжна інструкція від 13.06.2024 про перерахування коштів в сумі 84 грн на ім`я ОСОБА_1 взагалі не містить призначення платежу, прізвище платника, тому не може оцінюватись судом як належний та допустимий доказ здійснення ОСОБА_1 систематичного продажу товарів.

Інші докази, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУПАП у матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч цих вимог до протоколу додано лише два фото із інтернет сторінок, з яких неможливо ідентифікувати їх власників.

До матеріалів справи не додано жодних пояснень свідків чи очевидців, які б могли підтвердити факт продажу ОСОБА_1 товару - свічок бджолиних.

У протоколі про адміністративне правопорушення не відображений факт отримання ОСОБА_1 прибутку.

Матеріали справи не містять даних стосовно вилучення грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим суд при винесенні постанови буде позбавлений можливості застосувати такий вид адміністративного стягнення, як штраф з конфіскацією грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення. Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином суд не може розцінювати протокол про адміністративне правопорушення №6868 від 23.07.2024 року як належний доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення ініціатором складення протоколу не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення нею адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, яке не ґрунтується на доказах. Такі докази не були здобуті судом і під час розгляду справи. Всі можливості по збиранню нових доказів по справі вичерпані.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини. Враховуючи рішення Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування ст.32 Конвенції, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Згідно практики Європейського Суду з прав людини, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість (рішення ЄСПЛ у справі «Маліга проти Франції» від 23.09.1998).

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, так як висновки ініціатора складення протоколу про його винуватість не ґрунтуються на наданих доказах, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що виключає притягнення особи до відповідальності, а зі змісту протоколу не слідує, що мала місце сама подія вчинення правопорушення.

Згідно ст.247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП, суд вважає, що провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 164 ч.1, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

- закрити провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Суддя Л. В. Максименко