"26" липня 2024 р. Справа № 363/3704/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 липня 2024 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши в м. Вишгород матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,

встановив:

згідно протоколу №1692/10-36-04-09 від 16.07.2024 року про адміністративне правопорушення, керівник ДП «Дослідне господарство «Литвинівське» інститут садівництва Національної академії аграрних наук України - ОСОБА_1 вчинив порушення п. 203.1 ст. 203 Податкового Кодексу України, а саме подав декларацію з податку на додану вартість за звітний податковий період грудень 2020 року від 20.01.2024 року №, січень 2021 року від 16.02.2021 року №, лютий 2021 року від 16.03.2021 року №, березень 2021 року від 19.04.2021 року за №, квітень 2021 року від 19.05.2024 року за №, в якій задеклароване податкове зобов`язання, що підлягає сплаті до бюджету за наслідками звітного податкового періоду. Встановлено порушення вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового Кодексу України, а саме платником податку несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання за грудень 2020 року, січень-квітень 2021 року.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення встановив, що зазначений протокол оформлений з порушенням норм, встановлених нормативно-правовими актами, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. а та bч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, як бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Згідно принципу автономного тлумачення та установленої практики ЄСПЛ поняття «кримінальне обвинувачення» має для суду автономний зміст і не залежить від його розуміння законодавства держав учасниць Конвенції і може означати «звинувачення у вчиненні правопорушення».

Права особи на захист є однією із основних засад судочинства (ст. 129 Конституції України).

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно з Кодексом ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1 і 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП України у протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (частина перша статті 256 Кодексу).

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 Кодексу).

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (частина третя статті 256 Кодексу).

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (частина перша статті 257 Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що його складено у відсутність ОСОБА_1 , копію якого останньому не вручено, пояснення з приводу зазначеного в протоколі правопорушення не відібрано, його процесуальні права не роз`яснено.

Крім того, в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували, що ОСОБА_1 дійсно є посадовою особою керівником ДП «Дослідне господарство «Литвинівське» інститут садівництва Національної академії аграрних наук України, як і відсутній будь-який документ, який засвідчує його особу.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази, не засвідчені належним чином, відповідно до п. 2 розділу 6 Інструкції з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №566 від 02.07.2016 року.

До матеріалів справи також не додано жодних документів на підтвердження того, що ОСОБА_2 перебуває на посаді головного державного інспектора відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Київській області і згідно ч. 1 ст. 255 КУпАП має право складати протоколи за 163-2 КУпАП.

Крім того, протокол підписано ОСОБА_3 , посадова особа якої не визначена, що не відповідає вступній частині протоколу щодо його складання ОСОБА_2 .

Зі змісту ст.ст. 245, 248 КУпАП випливає, що одним із основних завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи, рівність всіх громадян перед законом і органом, що розглядає справу.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених у ст. 255 цього Кодексу.

Зазначені недоліки перешкоджають правильному вирішенню питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Беручи до уваги викладене, даний протокол слід повернути до ГУ ДПС у Київській області для належного оформлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 245, 246, 248, 254, 278 КУпАП,

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, повернути до ГУ ДПС у Київській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя