ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Головчак М.М., розглянувши справу, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , не працюючого, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №335988 від 11.06.2024, ОСОБА_1 , 23.05.2024, близько 14:17 год., в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , а саме погрожував фізичною розправою та намагався вигнати з квартири.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №335920 від 11.06.2024, ОСОБА_1 , 21.05.2024, близько 17:20 год., в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою, викинути з квартири.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд вважає за доцільне об`єднати справи №569/11702/24 та №569/11702/24, присвоївши їм спільний №569/11702/24 та розглянути їх в одному провадженні, оскільки відносно ОСОБА_1 складені окремі протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 під час розгляду справи, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за вищевказаних обставин не визнав та вказав, що між ним та матір`ю існує тривалий конфлікт щодо користування кватирою, у якій він зареєстрований. Матір чинить перешкоди у користуванні квартирою усілякими шляхами, у зв`язку з чим до суду подано цивільний позов, справа перебуває на розгляді в суді. Матір постійно провокує конфлікти, внаслідок чого між ними починається сварка, після чого її сусіди від її ж імені пишуть заяви про начебто вчинення ним ( ОСОБА_1 ) насильства відносно неї, вона їх підписує не читаючи, викликають від її імені працівників поліції, які в свою чергу не розбираючись в ситуації, складають неправомірно протоколи про адміністративні правопорушення. Все відбувається на підвищених тонах, але насильства у жодних проявах до матері не вчиняє.

Свідок ОСОБА_3 дала показання, що є дружиною ОСОБА_1 . Підтвердила, що має місце конфлікт між її чоловіком та свекрухою щодо неможливості проживати у квартирі, де чоловік зареєстрований. В квартиру його матір не впускає, вчиняє сварки, провокує конфлікти. Свекруха безпричинно виклиає працівників поліції, внаслідок чого останніми складаються протоколи.

Для повного та всебічного розгляду справи, викликалась ОСОБА_2 . Будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення пошитого відправлення, остання для розгляду справи не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи у її відсутності чи про відкладення розгляду справи, з причин, що унеможливлюють прибуття за викликом суду, не надіслала.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 278 КУпАП, орган та (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30.09.2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII домашнє насильство-діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди, отже обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП є умисні дії або бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Посадовою особою органу поліції щодо ОСОБА_1 порушено адміністративне провадження за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі заяви та пояснень його матері ОСОБА_2 про що складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення.

Обставини правопорушення, викладені у згаданих протоколах про адміністративне правопорушення від 21.05.2024 та 23.05.2024, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду даної справи.

Так, під час розгляду справи встановлено, що між ОСОБА_1 та його матір`ю ОСОБА_2 існує конфлікт щодо права користування квартирою, власницею якої вона є, та де зареєстрований ОСОБА_1 .

На розгляді в Рівненському міському суді Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення до житлового приміщення (справа №569/9978/24).

З огляду на викладене, у кожного з сторін конфлікту ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свої доводи та бачення на ситуацію, що склалась, кожна сторона має своє обґрунтування своєї правоти.

КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства. Будь-яка суперечка чи конфлікт, які виникають між членами сім`ї, не можуть однозначно трактуватись, як домашнє насильство.

Окрім цього, згідно письмових пояснень ОСОБА_2 постійними свідками конфліктів, є її сусіди, однак свідки подій працівниками поліції не встановлені, пояснення, на підтвердження заяви ОСОБА_2 , їх не відібрані.

Отже, матеріали справи, на підтвердження обставин викладених у вищевказаних протоколах про адміністративне правопорушення, містять лише заяву та письмові пояснення ОСОБА_2 , щодо неправомірних дій ОСОБА_1 , інших доказів, немає.

Таким чином, судом не встановлено достеменних відомостей, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 домашнього насилля відносно матері ОСОБА_2 ..

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, п ровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки доказів, відповідно до ст. 251 КУпАП, які вказують на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень матеріали справи не містять, відтак провадження відносно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи №569/11702/24 та №569/11702/24 та розглянути їх в одному провадженні присвоївши їм спільний №569/11702/24.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Головчак М.М.