Справа № 727/7298/24
Провадження № 3/727/2259/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Смотрицький В.Г. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ст. 185 КпАП України, -

Встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 23 червня 2024 року ОСОБА_1 23.06.2024 року приблизно о 09.30 годині перебував за адресою м. Чернівці, вул. Сторожинецька, 95, здійснив злісну непокору працівникам поліції, а саме порушив правила військового обліку та відмовився проїхати до ТЦК та СП за адресою вул. Головна, 129, чим порушив постанову Кабінету Міністрів України.

В суд ОСОБА_1 не з`явився.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків. Правопорушення вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам поліцейського.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 року за №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги."»

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» від 26.06.1992 року за №8 злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.3 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак, дослідивши додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, судом встановлено, що матеріали справи не містять звернення територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України про доставку особи до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України.

Тобто фактично за відсутності звернення вищевказаних органів про доставку особи, вимога працівників поліції проїхати до ТЦК та СП за адресою вул. Головна, 129 не може вважатись «законною вимогою», а її невиконання не може вважатись злісною непокорою працівникам поліції.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП України, оскільки матеріали справи не містять достатніх відомостей про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 ч.1 п.1, 185, 221, 283, 284 КпАП України, суддя, -

Постановив :

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП України, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: