ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 Справа №607/15474/24 Провадження №3/607/6760/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Рибачка А.М., розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кальне Козівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2024 року о 16 год 48 хв в с. Почапинці водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ауді А4», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло; порушення координації рухів; тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захиснику адвокату Рибачку А.М. у судовому засіданні роз`яснені права, передбачені ст. ст. 268, 271 КУпАП.

В судовому засіданні 16.07.2024 ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП не визнав та пояснив, що дійсно за викладених у складеному щодо нього протоколі обставин він керував транспортним засобом марки «Ауді А4», номерний знак НОМЕР_1 , однак відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, так як вважав вказану пропозицію поліцейського незаконною, а також поспішав на зустріч зі своєю сестрою. Ствердив, що Правил дорожнього руху він не порушував, що свідчить про безпідставність його зупинки працівниками поліції. Зазначив, що після зупинки транспортного засобу під його керуванням, працівник поліції спочатку запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Після цього працівник поліції запропонував йому пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, безпідставно посилаючись на виявлені у нього ознаки такого сп`яніння, а саме: тремтіння рук та звужені зіниці очей, не взявши до уваги його пояснення про відсутність підстав для огляду. Просив врахувати, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП працівники поліції повернули йому ключі від керованого ним автомобіля та повідомили про те, що він може продовжити рух, не відсторонивши від керування транспортним засобом.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Рибачок А.М. у судовому засіданні, подавши відповідне письмове клопотання, вказав на наявність підстав для закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування таких вимог послався на безпідставність зупинки працівником поліції керованого ОСОБА_1 транспортного засобу, оскільки виклик на спеціальну лінію «102», на думку захисника, був здійснений не анонімно, як про це вказано у матеріалах справи, а працівником поліції з метою штучного створення підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Також просив визнати неналежним та недопустимим доказом у вказаній справі відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, з огляду на їх небезперервність, що є порушенням п. 5 р. ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року № 1026. Крім того, вказав на відсутність у матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що, на думку захисника, свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Окрім цього, захисник зазначив про те, що в порушення вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, після складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП від подальшого керування автомобілем поліцейський його не відсторонив, що свідчить про надуманість тверджень про наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння. Також просив врахувати факт невручення ОСОБА_1 копії протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За наведеного захисник просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши надані в судовому засіданні 16.07.2024 року пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та доводи його захисника адвоката Рибачка А.М., а також переглянувши відеозаписи та дослідивши інші матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є грубим умисним порушенням вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказана норма Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За змістом пункту 4 розділу І вказаної Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ зазначеної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У відповідності до приписів ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Отже, з аналізу зазначених вище норм вбачається, що огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється лише у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, куди поліцейський забезпечує доставку особи, яка має ознаки наркотичного сп`яніння.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, така доведена матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №452082 від 02.07.2024 року, складеному у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 з долученим до нього оптичним носієм інформації магнітним DVD-R диском з відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.07.2024 року, відповідно до якого у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів та тремтіння рук, у зв`язку з чим ОСОБА_1 02.07.2024 року о 17 год 05 хв було направлено на огляд у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР;

- електронному рапорті помічника чергового відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Голояд О.П. від 02.07.2024 року, зі змісту якого вбачається, що 02.07.2024 року о 16 год 48 хв зі служби «102» надійшло анонімне повідомлення про те, що з с. Почапинці Тернопільського району в сторону м. Тернополя рухається автомобіль марки «Ауді», водій якого підозріло себе поводить на дорожньому полотні та створює для заявника аварійну ситуацію.

Надаючи оцінку вказаним доказам, суддя вважає їх такими, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують як послідовність та хронологію подій, які відбувались 02.07.2024 року за участі водія ОСОБА_1 , так і обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Окрім того, судом було досліджено доданий до протоколу про адміністративне правопорушення магнітний носій інформації оптичний DVD-R диск з наявними на ньому відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції, на яких зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Ауді А4», номерний знак НОМЕР_1 (зафіксовано на 00 хв 18 с відеозапису з назвою: 0000000__0002), повідомлення водію причини зупинки керованого ним автомобіля, процедуру виявлення працівником поліції у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, відмову останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння (зафіксовано на 02 хв 52 с відеозапису з назвою: 0000000__0003), роз`яснення поліцейським наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та повідомлення водію його процесуальних прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Як видно, вказані відеозаписи повністю відображають обставини події, яка мала місце 02.07.2024 року за участі водія ОСОБА_1 , починаючи з моменту зупинки керованого ним транспортного засобу марки «Ауді А4», номерний знак НОМЕР_1 , до зафіксованої відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто містять відомості, які надають можливість об`єктивно встановити фактичні обставини справи.

З цих підстав суд не погоджується із твердженнями захисника про те, що додані до матеріалів справи відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції не є безперервними.

Посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника на відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу є помилковими, оскільки з досліджених матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 слугувало анонімне повідомлення на спеціальну лінію «102» про те, що водій автомобіля «Ауді» створює заявнику аварійну ситуацію, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» є підставою для поліцейського зупинити транспортний засіб.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності, а тому доводи захисника про штучне створення працівниками поліції підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на увагу суду не заслуговують.

Також суд враховує, що особа, яка вважає, що вчинені щодо неї працівником поліції дії є незаконними, згідно з положеннями Закону України "Про звернення громадян" має право подати скаргу в порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, чи повідомити про такі обставини усно за номером "102". Поряд з цим, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо оскарження ОСОБА_1 або його захисником дій працівників поліції під час зупинки автомобіля, проведення процедури виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння чи фіксування відмови водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, посилання захисника на невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом жодним чином не спростовує факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто порушення ним вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху та не впливає на законність проведення поліцейським процедури виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а також фіксування відмови останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Твердження сторони захисту про невручення ОСОБА_1 копії складеного протоколу, суд до уваги не приймає, оскільки такі спростовуються відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №452082 від 02.07.2024 року, згідно з яким ОСОБА_1 отримав копію протоколу, що підтверджується його особистим підписом.

Суд також не приймає до уваги твердження захисника про відсутність у матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, оскільки вказаний документ міститься в матеріалах справи.

Таким чином, суд доходить переконання, що процедура виявлення у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а також фіксування відмови останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, було проведено інспектором поліції у повній відповідності до вимог чинного законодавства України.

За таких обставин, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні поставленого йому у провину адміністративного правопорушення суд вважає таким, що спрямоване виключно на ухилення останнього від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Слід також зазначити про те, що керуючи транспортним засобом, ОСОБА_1 повинен розуміти правовий статус водія та виконувати обов`язки водія, встановлені зокрема Правилами дорожнього руху, а саме пунктом 2.5. Правил дорожнього руху. Оскільки ОСОБА_1 не виконав вимоги вказаного пункту ПДР, відносно нього працівником поліції законно та обґрунтовано було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку, що в діях водія ОСОБА_1 , які мали місце 02.07.2024 року о 16 год 48 хв в с. Почапинці, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Переконливих доводів, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема даних довідки заступника начальника ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Вишовського С., ОСОБА_1 було видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 09.09.2014 року.

За наведеного та враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, яке є грубим умисним порушенням Правил дорожнього руху та має значну суспільну небезпеку, як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху, дані про особу порушника, ступінь його вини, а також доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП як на водія, а саме у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке стягнення, на переконання суду, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, згідно з якими судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 245, 266, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

СуддяІ. М. Царук