ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/4038/24 Головуючий в 1 інст. Турбіна Т.Ф.
Провадження №33/807/619/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 40800 гривень без позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 5 травня 2024 року о 23 год. 36 хв. в м. Запоріжжі, шосе Дніпровське, ОСОБА_1 керував автомобілем BMW 530 D, державний номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказане правопорушення зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 904477 від 05.05.2024 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що суд розглянув справу поверхнево, не з`ясував обставини, що мають значення для справи, а також прийшов до помилкових висновків.

Вказав, що не був обізнаний про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Разом із цим, в матеріалах справи відсутні докази ознайомлення чи направлення для відома постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ №8073221 від 3 листопада 2023 року. Крім того, в даній постанові відсутній його підпис чи доказ вручення йому копії постанови.

Зазначає, що протокол та рапорт працівника поліції не можуть слугувати однозначними доказами його винуватості у вчинення адміністративного правопорушення.

Вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом.

Просить постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2024 року скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 та його захисника адвоката Єлисеєва С.С. про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та ін.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляд справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Матеріали справи засвідчують, що зазначених вимог закону суддя суду першої інстанції дотримався, оскільки проаналізував усі докази в їх сукупності, та дав їм належну оцінку і встановив, що ОСОБА_1 під час події порушив інкриміновані йому вимоги ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 904477 від 5 травня 2024 р. підтверджується:

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. (а.с.3);

- довідкою ст. інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП майора поліції Решетник Н. відповідно до якої ОСОБА_1 має повторність за ст. 126 КУпАП. Посвідчення водія не отримував (а.с. 2);

- відеозаписом події.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.1 а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.

Твердження апелянта, що про постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ №8073221 від 3 листопада 2023 року він не знав, суддя апеляційного суду відхиляє з огляду на зафіксовані відеозаписом події обставини.

Так, на наявному в матеріалах справи відеозаписі зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , його зупинку за несправність правого габариту. На вимогу працівника поліції щодо надання документів, ОСОБА_1 зазначає, що не отримував посвідчення водія. Після встановлення особи водія ОСОБА_1 , працівник поліції встановлює, що відповідно до постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ №8073221 від 3 листопада 2023 року до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Факт своєї обізнаності щодо існування вищевказаної постанови, ОСОБА_1 підтверджує та пояснює, що він знає, що за вказане правопорушення на нього було накладено штраф в розмірі 3400 грн (час відеозапису 23.49 год.).

Таким чином, в матеріалах справи наявні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, знаючи, що відносно нього працівником поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ №8073221 від 3 листопада 2023 року, якою до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП за те, що він керуючи транспортним засобом не пред`явив та не мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про те, що протокол та рапорт працівника поліції не можуть слугувати єдиними доказами винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, разом з тим по даній справі наявні інші докази, які в своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, з огляду на вищенаведене при апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП, а тому винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, суддя апеляційного суду не вбачає, а тому вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/4038/24