Справа № 489/5172/24
Провадження № 3/489/2014/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

06 серпня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, згідно з протоколом проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше постановою Ананьївського районного суду Одеської області від 21.08.2023 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік; постановою серії БАД № 926319 від 13.04.2024 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн, особи з інвалідністю ІІ групи,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №415280 від 01.06.2024, 01.06.2024 о 23.05 год. в м. Миколаєві по вул. Троїцька, 67, ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.1"а" ПДР України, керував транспортним засобом "CHEVROLET NUBIRA", д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, що вчинено повторно протягом року.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, до суду не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Про час та місце судового засідання повідомлявся судовою повісткою, особисто по телефону, смс-повідомленням та шляхом оголошення на сайті судової влади. При складенні протоколу ОСОБА_1 не заперечував свою вину в інкримінованому правопорушенні.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

При цьому особі відомо, що на розгляді Ленінського районного суду міста Миколаєва знаходиться справа про адміністративне правопорушення відносно неї, про що їй повідомлялось особисто під час складення протоколу та засвідчено її підписом. У зв`язку з цим, особа, відносно якої складено протокол, яка обізнана про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно неї перебуває на розгляді в суді, виходячи із практики ЄСПЛ, зобов`язана вживати заходів для того, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, зокрема отримати судову повістку та з`явитися до суду для розгляду вказаної справи.

Згідно зі ст. 6 Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Суддя враховує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, вирішує питання щодо участі в судовому засіданні.

Отже, оскільки від особи не надходило клопотання про відкладення розгляду справи та остання мала достатньо часу та можливостей реалізувати своє право викласти свої аргументи щодо протоколу про адміністративне правопорушення, тому суддя вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, суддя виходить з того, що якщо особисто особа не з`явилася у судове засідання, а суддя вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення (постанови), не відкладаючи розгляд справи, то він може вирішити таку справу. При цьому, основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи її захисника, а можливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Також суддя враховує той факт, що участь особи в суді при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаної категорії не є обов`язковою.

Таким чином, беручи до уваги розумний строк розгляду справи, відсутність клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а також відсутність обґрунтованого клопотання необхідності відкладення розгляду справи, суддя дійшов висновку про можливість та доцільність розгляду справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол.

Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД №926319 від 13.04.2024, довідки УПП в Миколаївській області; копію постанови Ананьївського районного суду Одеської області від 21.08.2023 у справі № 491/936/23, переглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського), суддя дійшов таких висновків.

Згідно з п. 2.1«а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною п`ятою ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.

Постановою Ананьївського районного суду Одеської області від 21.08.2023 у справі №491/936/23 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Відповідно до постанови серії БАД № 926319 від 13.04.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді 20400 грн штрафу за фактом керування 13.04.2024 транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортним засобом.

Згідно з довідкою УПП в Миколаївській області від 03.06.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 дійсно за вказаних у протоколі обставин керував транспортним засобом та на вимогу поліцейських не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобами.

Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно керувала транспортним засобом, будучи позбавленою права керування таким транспортним засобом, що вчинено повторно протягом року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (є особою з інвалідністю ІІ групи), обставини вчинення адміністративного правопорушення (повторно притягується), вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про належність транспортного засобу, яким керувала особа в момент вчинення адміністративних правопорушення, на праві власності саме останній.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 252,266,280,283,284,285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: отримувач коштів: Миколаївське ГУК /Микол. обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, рахунок отримувача: UA0014001), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Гриненко