ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024 Справа №607/15229/24 Провадження №3/607/6652/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №037597 від 28.06.2024, ОСОБА_1 28.06.2024 о 07 год. 23 хв. в м. Тернополі на вул. Гетьмана Мазепи, 1 керував транспортним засобом «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 , стосовно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Бахмутського міжрайонного відділу державної виконавчої служби №53535923 від 28.08.2019, чим порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що про постанову виконавчої служби стосовно нього йому відомо не було.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною 3 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №037597 від 28.06.2024 зазначено про те, що ОСОБА_1 був обмежений у праві керування транспортними засобами на підставі постанови державної виконавчої служби №53535923 від 28.08.2019, у зв`язку із чим його дії кваліфіковано за ч.3 ст.126 КУпАП.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №037597 від 28.06.2024 у матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП, наявні: довідка від 04.07.2024 про те, що ОСОБА_1 протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП; довідка від 04.07.2024 про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Однак, суду не надано доказів того, що стосовно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тому в його діях відсутнє порушення ч.3 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.ст. 7, 254 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративні правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до відповідальності.

З огляду на наведене, суд не вправі виходити за межі адміністративного правопорушення, яке зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення, не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, слід закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною нормою.

Керуючись ст.ст. 8, 33, 126, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П. Я. Стельмащук