Справа № 215/1450/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Лиходєдов А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу слідує, що 19.02.2024 р., о 12-44 год., ОСОБА_1 о., по вул. Сергія Колачевського, 58 в Тернівському районі м. Кривого Рогу, керував транспортним засобом ВАЗ-21093, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився. Правопорушення було зафіксовано на БК 475229,475219, 475232. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про закриття справи, обґрунтовуючи його тим, що на вимогу працівника поліції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що він погодився та був доставлений до КП «КБЛПД`ДОР. В закладі охорони здоров`я, лікар запропонував йому здати аналіз сечі для лабораторного дослідження та видала відповідну для цього ємність. Після цього, як він здав аналіз сечі у надану йому ємкість, лікар видала йому іншу ємкість та сказала знову здати аналіз сечі, проте в слиу фізіологічних особливостей організму, він не зміг так швидко це зробити, про що він повідомив лікаря. Проте, лікар надані ним пояснення проігнорувала та у висновку зазначила про те, що він не пройшов медичний огляд на встановлення стану сп`яніння в повному обсязі згідно чиннного законодавства. Як слідує з висновку лікаря від 19.02.2024 р., складеному о 13-40, з часу його направлення на огляд 13-19 по часу огляду 13-30, минуло лише 20 хвилин, а тому не кожна здорова людина в такий короткий проміжок часу фізично здатна двічі здати зразки біологічного середовища у вигляді сечі. Лікарем не було запропоновано мені відібрати інші зразки біологічного середовища, у тому числі слину, змиви з поверхні губ, кров, у зв`язку з тим, що в нього неможливо було повторно взяти зразки біологічного середовища у вигляді сечі. Вказані обставини не можуть розцінюватися як порушення п. 2.5 ПДР України, оскільки ним були чітко виконані всі вимоги як працівника поліції так і лікаря. Крім цього, час виведення з організму людини наркотичних речовин, в залежноті від їх виду, триває від одного тижня до місяця, у зв`язку з чим для доведеності його невинуватості, він самостійно пройшов медичний огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння, за результатами якого у нього ознак сп`яніння не виявлено, що підтверджується відповідним висновком. Вважає, що матеріали справи не містять належних та переконливих доказів його вини, а тому справа підлягає закриттю.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 738230 від 19.02.2024 (а.с. 1), направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с. 2), роз`яснення про відсторонення від права керування (а.с. 3), рапорт працівника поліції (а.с. 4), довідку, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с. 5), диск з відеозаписом (а.с. 6), висновки медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.02.2024 р. та від 24.02.2024 р., клопотання ОСОБА_1 о. про закриття проваження у справі, приходить до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, відповідно до ЗУ «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 12, 13 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858, визначено: предметом дослідження біологічного середовища, для встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння, можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

При цьому, будь-яких відомостей щодо неможливості лікаря взяти інші біологічні зразки у водія, через неможливість отримати сечу, матеріали справи не містять.

Так, за змістом статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції має бути відкритою, категоричною, тобто суд має встановити наявність у особи прямого умислу. Неможливість здачі біологічних зразків (сечі) для встановлення стану наркотичного сп`яніння з об`єктивних причин, не свідчить про наявність прямого умислу і відповідно не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Кобець проти України» (п.43) (з відсиланням на первісне визначення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282) зазначено, що при оцінці доказів Суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Враховуючи аналіз викладених норм права та досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити з підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.245, 247 п.1, 280 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня ухвалення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який ухвалив постанову.

СУДДЯ: