Справа № 602/160/24
Провадження № 3-зв/602/4/2024
П О С Т А Н О В А

"16" липня 2024 р. м. Ланівці

Суддя Лановецького районного суду Тернопільської області Наумчук В.А., розглянувши заяву судді Лановецького районного суду Тернопільської області Радосюка Андрія Васильовича про самовідвід у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

В провадженні Лановецького районного суду Тернопільської області знаходиться справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зазначену справу в порядку автоматичного розподілу передано для розгляду судді Лановецького районного суду Радосюку А.В.

Суддя Лановецького районного суду Радосюк А.В. 16.07.2024 заявив самовідвід, оскільки в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення йому стало відомо, що особою, яка притягається до адміністративної відповідальності є ОСОБА_1 , котрий є сином секретаря судового засідання Лановецького районного суду Домчук В.І.

При вирішенні заяви судді ОСОБА_2 про самовідвід слід врахувати зазначене нижче.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом […].

Європейський суд з прав людини пояснив, що вимоги щодо неупередженості мають два аспекти. По-перше, суд має бути неупередженим у суб`єктивному плані, тобто жоден член суду не повинен мати будь-яких особистих упереджень. Припускається, що особиста неупередженість існує, якщо немає доказів протилежного. По-друге, суд має бути неупередженим з об`єктивної точки зору, тобто він повинен запропонувати достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів щодо цього. За цим критерієм слід визначити, чи існують, незалежно від поведінки судді, будь-які факти, які можна перевірити та які можуть викликати сумніви щодо неупередженості судді. У цьому випадку навіть зовнішні ознаки мають значення. Адже у цих випадках йдеться довіру, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості та обвинувачуваній особі зокрема. Тому кожний суддя, щодо неупередженості якого існують обґрунтовані сумніви, повинен відмовитися від ведення справи (див. рішення ЄСПЛ у справах «Білуга проти України», «Ветштан проти Швейцарії», «Грегорі проти Сполученого Королівства», «Кастільйо Альгар проти Іспанії»).

Відповідно пункту 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України від 22.02.2013, передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У чинному Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутні норми, які регулюють підстави заявлення відводу (самовідводу) та порядок його вирішення.

Разом з тим, системний аналіз норм КПК України, КАС України, ЦПК України, ГПК України, які визначають аналогічні питання у відповідних процесах, дає підстави стверджувати, що суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Отже, з огляду на згадане вище, з метою утвердження права на незалежний і справедливий суд, а також запобігання обґрунтованим сумнівам в об`єктивності та неупередженості судді Радосюка А.В. при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю за можливе при розгляді цього питання застосувати аналогію права, у зв`язку з чим його заяву про самовідвід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 283 КУпАП, суддя,

постановив:

Заяву судді Лановецького районного суду Тернопільської області Радосюка Андрія Васильовича про самовідвід у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - задовольнити.

Матеріали адміністративної справи №602/160/24 (номер провадження 3/602/186/2024) передати керівнику апарату Лановецького районного суду Тернопільської області для перерозподілу.

Суддя: В. А. Наумчук