Справа № 165/1923/24 Провадження №33/802/503/24 Головуючий у 1 інстанції:Ференс-Піжук О. Р.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Свередюк Ю.А., подану в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 18 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 11 квітня 2024 року о 23 год. 10 хв., у 5-му мікрорайоні у м. Нововолинськ, керувала транспортним засобом марки «Ауді А6» н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, порушення мовлення. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовилася чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР).

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції адвокат Свередюк Ю.А. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність та зазначає, що поліцейським не було задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення водієм таких положень ПДР, які б у відповідності до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали б право працівникам поліції, здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо технічного засобу, яким здійснено відеозапис. Окрім того, 12 квітня 2024 року о 00:30 год. остання, з власної ініціативи, пройшла огляд на стан сп`яніння в КНП «Нововолинська центральна міська лікарня», і згідно висновку спеціаліста, в стані алкогольного сп`яніння не перебувала. У зв`язку із викладеним вище, просить постанову судді Нововолинського міського суду від 18 червня 2024 року у даній справі скасувати, а провадження стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, клопотання адвоката Свередюк Ю.А. про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді, вважаю поважним, а наведені у ньому мотиви достатніми для його поновлення.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яка подану апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити, доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю стверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 074271 від 11 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 зафіксовано наявні у неї ознаки алкогольного сп`яніння, на момент зупинки транспортного засобу, під її керуванням поліцейським, зокрема: різкий запах з порожнини рота, порушення мовлення, а також відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку; письмовою розпискою ОСОБА_2 про те, що він бере на себе зобов`язання доставити транспортний засіб, яким попередньо, до її відсторонення, керувала ОСОБА_1 .

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи адвоката Свередюк Ю.А. про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а відтак, і про неналежність та недопустимість усіх здобутих у даній справі доказів, є неспроможними, з огляду на таке.

Матеріалами справи стверджується, що за обставин місця та часу, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейськими також було винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом, не маючи, при собі, посвідчення водія).

Окрім того, вважаю слушним зазначити про те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не перебуває у прямому причинному зв`язку із обов`язком водія пройти, у встановленому законом порядку, відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, а предметом доказування у даній справі є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, які окреслені диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП. За умови незгоди із причинами зупинки транспортного засобу, особа не позбавлена, у встановленому процесуальним законом порядку, права оскаржити такі дії працівників поліції, вважаючи їх незаконними та свавільними.

Відтак, наведені вище доводи захисника, вирішального значення при розгляді даної справи не мають.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Іструкції).

У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

У протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, із числа перелічених вище, які і слугували підставою для поліцейського озвучити ОСОБА_1 вимогу про проходження нею огляду на стан алкогольного сп`яніння. Факт відмови від проходження якого, як останньою, так і її захисником, не оспорюється, а причина такої відмови у протоколі про адміністративне правопорушення сформульована, як відсутність сенсу у його проходженні через невживання спиртних напоїв.

Тоді як у постанові покликання на відеозапис з боді-камери поліцейського, як на доказ вини ОСОБА_1 , відсутнє.

Тому, вважаю висновки судді про порушення водійкою пункту 2.5 ПДР та вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильними.

Як твердження захисника про проходження ОСОБА_1 , з власної ініціативи, огляду на стан сп`яніння 12 квітня 2024 року о 00:30 год. в КНП «Нововолинська центральна міська лікарня», так і долучений до апеляційної скарги консультативний висновок спеціаліста із «діагнозом» - твереза, жодним чином не спростовують правильних висновків судді, так як за змістом оскаржуваної постанови, першу притягнуто до адміністративної відповідальності не за факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є абсолютно відмінними за своїм змістом складами адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Нових доказів, у спростування зазначених у постанові судді обставин, також надано не було, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Поновити адвокату Свередюк Ю.А. строк апеляційного оскарження постанови судді Нововолинського міського суду Волинської області від 18 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Свередюк Ю.А., подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 18 червня 2024 року щодо неї без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя