БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/789/24
Провадження № 3/730/402/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2024 р. м. Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Борзна, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, є студентом ІІ курсу Борзнянського аграрного фахового коледжу, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14.06.2024 року о 12-15 год. в м. Борзна по вул. С. Палія, 20 водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував ТЗ - мотоциклом «Геон», д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким видом транспортних засобів, чим порушив п. 2.1а ПДР України.

Оскільки дії водія ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він визнає обставини, які викладені в протоколі, що він дійсно раніше притягувався за керування мотоциклом без посвідчення водія, але після цього мотоциклом вже не керував, закон не порушував. 14.06.2024 року він дійсно сів за кермо мотоциклу, оскільки в цей день у нього був іспит, він запізнювався, а також в нього була поламана нога. Він вирішив, що краще його притягнуть до відповідальності, ніж він запізниться на іспит. Грошей на таксі в нього не було, а батько його відмовився підвозити до коледжу, оскільки в них погані відносини. З батьком в них часті конфлікти, батько на нього кричить та його сварить. Через це ОСОБА_1 поїде жити у м. Київ до своєї матері, оскільки остання постійно проживає у м. Києві. Просить все врахувати та суворо не карати.

До суду не з`явився законний представник неповнолітнього, який також викликався, про що прямо зазначено у судовому виклику.

ОСОБА_1 пояснив, що батько до суду йти не захотів, оскільки перебуває на роботі.

З приводу даних обставин, ОСОБА_1 звернувся до суду з окремою заявою про можливість розгляду справи у відсутність батька.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, щодо часу, місця, способу настання обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р., водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як убачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених Правил не дотримався, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складено у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- копією постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10.05.2024р. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- довідкою інспектора СРПП ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував;

- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника поліції, що здійснював оформлення вчиненого особою, що притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, який кореспондуються з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм указаних правил ПДР.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Судом встановлено, що постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10.05.2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього захід впливу у виді попередження.

Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення дій, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Матеріалами справи безсумнівно підтверджується те, що ОСОБА_1 протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування ТЗ, не маючи права керування транспортними засобами (постанова Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10.05.2024 року).

При цьому, суд звертає увагу, що під час розгляду справи у суді, ОСОБА_1 зазначив, що він розкаявся у вчиненому, обіцяв, що більше керувати мотоциклом, поки не отримає посвідчення водія, не буде, обіцяв суду не порушувати закон.

Відповідно до ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007 постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років може бути застосовано такі заходи впливу як: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Проте, згідно положень ч. 2 ст. 13 КпАП України передбачено, що у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

У цій справі суд бере до уваги те, що ОСОБА_1 надав суду відомості, що дійсно він мав перелом стегнової кістки, а також у день складання протоколу він складав іспит у коледжі, що підтверджується відповідними довідками.

За наданою суду характеристикою, ОСОБА_1 навчається в Борзнянському аграрному фаховому коледжі з вересня 2022 року. За період навчання зарекомендував себе з позитивної сторони. Заняття без поважних причин не пропускає, порушень дисципліни не мав. До навчання відноситься добросовісно. Громадські доручення виконує старанно, приймає участь в суспільному житті коледжу. В групі виконує обов`язки адмінсектора, з якими справлявся добре. За характером Владислав спокійний, добрий, врівноважений. На зауваження куратора реагує адекватно. З повагою відноситься до викладачів і старших товаришів. В групі користується авторитетом. Фізично розвинутий. Шкідливих звичок не має.

А тому, виходячи з обставин справи та з урахуванням положень ст.ст. 13, 24-1 КУпАП, суд вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_1 такий захід впливу, як попередження.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП не є адміністративними стягненнями у розумінні ст. 23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку. Тому, при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, судовий збір не стягується.

Таким чином, з метою виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є застосування до нього заходу впливу у виді попередження.

На переконання судді, саме такий вид впливу є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Крім того, враховуючи, що суддя вирішив застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 заходи впливу відповідно до статті 24-1 КУпАП, а не адміністративне стягнення, підстави для стягнення з правопорушника судового збору відсутні.

При цьому, суд звертає увагу на те, що в медичній довідці, яку ОСОБА_1 надав суду, як на підтвердження травми ноги, зазначено, що вказана травма настала внаслідок падіння останнього з мотоцикла.

Тобто, суд констатує, що ОСОБА_1 як мінімум тричі керував ТЗ без відповідного права.

А тому, суд роз`яснив ОСОБА_1 , що у подальшому, в разі притягнення останнього за керування без посвідчення водія, тобто вчинення аналогічних дій, до нього буде застосоване стягнення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, що ним має бути враховане.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 13, 24-1, 126, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосувати до нього захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП, у виді попередження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Ріхтер В.В.