КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/5608/24 Суддя І інстанції - Козачук О.М.
Провадження № 33/824/3256/2024 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Вознюка В.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21.05.2024, про притягнення до адміністративної відповідальності за 124, 122-4 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21.05.2024, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, за ст. 122-4 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Згідно ст. 36 КУпАП при вчиненні кількох правопорушень, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, та остаточно призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 , 25.02.2024 року, о 23 год. 36 хв., в м. Києві по вул. Хоткевича, 6, керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Ravon», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів та порушення п. п. 2.3Б, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_1 , 25.02.2024 року, о 23 год. 36 хв., в м. Києві по вул. Хоткевича, 6, керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події, не дочекавшись приїзду працівників поліції. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, адвокат Вознюк В.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи на те, що постанова суду не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року та закрити провадження у справі за протоколами про адміністративні правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Апелянт зазначає, що копія оскаржуваної постанови ні ОСОБА_1 , ні його захиснику не вручалось. Також апелянт зазначає про невідповідність протоколів про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП.

Також апелянт вказує, що водій ОСОБА_2 у письмових поясненнях не вказав конкретні ознаки автомобіля, який скоїв з його автомобілем зіткнення, не вказав номерні знаки автомобіля, лише припустив, що це міг бути автомобіль «Hyundai Sonata». Також, відповідно, він не бачив і не вказав на водія - іншого учасника ДТП, не зазначив щодо напрямку руху іншого автомобіля - чи то він рухався в попутному напрямку, чи то назустріч. Натомість, водій ОСОБА_2 вказав, що після ДТП припаркував свій автомобіль в безпечному місці, тим самим, в порушення вимог ПДР України змістив свій автомобіль з місця ДТП. Одночасно пояснення водія ОСОБА_2 не містять підпису особи, що їх прийняла. Під час опитування в судовому засіданні водій ОСОБА_2 аналогічно не вказав чітких ознак автомобіля, який скоїв зіткнення з його автомобілем, не вказав на особу, яка керувала транспортним засобом, не вказав на кількість чи відсутність пасажирів та багато іншого, втім цим обставинам суд першої інстанції не надав значення.

Крім того, апелянт зазначає, що схема ДТП не містить відомостей про місце зіткнення транспортних засобів, а саме місця дотику кожного з транспортних засобів, не містить відомостей про відстань від автомобіля до дорожнього бордюру для встановлення розташування транспортного засобу відносно проїзної частини, що унеможливлює встановити обставини ДТП та в подальшому призначити та провести експертизу щодо механізму ДТП, при цьому суд першої інстанції не встановив місце ДТП.

Апелянт звертає увагу, що відповідно до рапорту працівника поліції, повідомлення про ДТП їм поступило о 23 год. 00 хв. Однак, відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 нібито скоїв правопорушення о 23 год. 36 хв., а відповідно пояснення свідка, ДТП взагалі було о 22 год. 40 хв., але точно встановити не можливо, оскільки в даних поясненнях наявні виправлення саме в часі ДТП. Натомість 25.02.2024 з 22 год. 55 хв. відносно ОСОБА_1 складались матеріали щодо ДТП взагалі в іншому місці, він був присутній під час складання інших матеріалів, чому суд також не надав оцінки.

Крім того, захисник вказує, що в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, вказано, що ОСОБА_1 не дочекався прибуття поліції та залишив місце пригоди, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, що суперечить складу вказаного правопорушення, оскільки диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху за порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Разом з тим, відповідальність за ст. 122-4 КУпАП наступає внаслідок порушення вимог ПДР. Отже, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , повинна полягати саме в залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху за порушення встановлених правил місця ДТП, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбачати умисну форму вини. Однак, в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП нічого про це не зазначено. Таким чином, як зазначає апелянт, відсутність чіткого формулювання обвинувачення є суттєвим порушенням права особи на захист у розумінні ст. 129 Конституції України, яка встановлює забезпечення права на захист як основну засаду судочинства, а відповідно до ст. 7 КПК України таке право віднесено до загальних засад кримінального провадження.

Також апелянт зазначає, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, а також не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. Конвенції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Вознюка В.А., які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, доводи ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу, вказавши, що оскільки він не запам`ятав чітко ні марки авто, ні її номерних знаків, а інших будь - яких доказів того, що саме ОСОБА_1 вчинив ДТП та залишив місце ДТП не має, тому підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності він не вбачає, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Суд, у відповідності з положеннями ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Однак, вказані вимоги закону суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в повному обсязі виконані не були.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході судового розгляду в суді першої інстанції було досліджено протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №854451 та ААД №854452 від 27.03.2024, схему дорожньо-транспортної пригоди, рапорт працівника поліції та пояснення учасників ДТП, однак всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, суддя місцевого суду не в повній мірі з`ясував обставини справи та не дав належну оцінку всім доказам, як окремо кожному, так і в їх сукупності, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3(б), 13.1, 2.10ПДР України та прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративнихправопорушень, передбаченихст. 124 та ст. 122-4 КУПАП КУпАП, з яким не може погодитись суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №854451від 27.03.2024 ОСОБА_1 , 25.02.2024 року, о 23 год. 36 хв., в м. Києві по вул. Хоткевича, 6, керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Ravon», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів та порушення п. п. 2.3Б, 13.1 Правил дорожнього руху України, після чого будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події, не дочекавшись приїзду працівників поліції. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, відповідно до рапорту працівника поліції, повідомлення про ДТП по вул. Г.Хоткевича, 6 їм поступило о 23 год. 00 хв. При цьому, відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 нібито скоїв правопорушення о 23 год. 36 хв., а відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , ДТП взагалі відбулось о 22 год. 40 хв., але точно встановити не можливо, оскільки в даних поясненнях наявні виправлення саме в часі ДТП.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №521403, ОСОБА_1 25.02.2024 о 22 год. 55 хв. вчинив дорожньо-транспортну пригоду на вул. Червоноткацькій, 25, за що 26.02.2024 о 00 год. 51 хв. на нього було складено протокол.

Вказаним суперечностям суд першої інстанції не надав належної оцінки та прийшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що не погоджується з протоколами про адміністративне правопорушення, складеними щодо нього за ст. 124, 122-4 КУпАП, оскільки він не був учасником дорожньо-транспортної пригоди на вул.Хоткевича о 23 год 36 хв., як про це вказано в протоколі, адже, в цей час він перебував на вул. Червоноткацькій та приймав участь при оформленні матеріалів щодо іншої ДТП, яка вчинена по вул. Червоноткацькій, 25.022024 р. о 22 год. 55 хв.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що вечором 25.02.2024 він взагалі не рухався по вул. Хоткевича в м. Києві, а їхав з Дарниці, зокрема, з парку «Перемоги» на вул.Червоноткацьку в м. Києві. З часу вчинення ДТП по вул. Червоноткацькій, 25, а саме з 22 год. 55 хв. він увесь час до завершення оформлення матеріалів по ДТП знаходився на місці дорожньо - транспортної пригоди. Більш того, з долучених ОСОБА_1 фото вбачається, що технічний стан автомобіля «Hyundai Sonata» не давав можливості продовжити керування авто. Окрім того, ОСОБА_1 звернув увагу апеляційного суду на те, що оскільки ОСОБА_2 вказує, що його авто контактувало з іншим автомобілем саме лівим дзеркалом, то відповідно, на транспортному засобі, який допустив зіткнення мають бути або пошкодження на правому дзеркалі, або це дзеркало взагалі має бути відбитим. Разом з тим, з долучених до справи фото вбачається, що в автомобілі ОСОБА_1 не відбите праве дзеркало, і воно не мітить будь - яких механічних пошкоджень.

В суді першої інстанції інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 пояснив, що 25.02.2024 року, приблизно о 22 год. 50 хв., точного часу не пам`ятає, в м. Києві по вул. Хоткевича, 6 він керував транспортним засобом «Ravon», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався у правій смузі дорожнього руху зі швидкістю 40 км/год. Позаду з лівої смуги почув гучний звук двигуна, потім відчув удар з лівого боку по автомобілю, він відразу загальмував, та побачив, як автомобіль, як йому на той час здалось, марки «Hyundai Sonata», сріблястого кольору проїхав лівою смугою та завдав удару по автомобілю, яким він керував. Водій даного автомобіля, який пошкодив його автомобіль, не зупинився та поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди у невідомому напрямку у бік проспекту Каденюка. А сам ОСОБА_2 здійснив зупинку авто у безпечному місці, після чого побачив, що внаслідок зіткнення відбите ліве дзеркало заднього виду, після чого викликав працівників поліції. Працівники поліції прибули на місце ДТП через хвилин 40, в присутності яких він написав письмові пояснення. В подальшому при складанні матеріалів працівники поліції йому повідомили, що 25.02.2024 року була здійснена ще одна дорожньо - транспортна пригода за участі автомобіля сріблястого кольору та запропонували йому впізнати автомобіль, який міг бути причетним і до даної ДТП. На пред`явленому працівниками поліції фото він впізнав автомобіль сріблястого кольору, який допустив зіткнення з його авто.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції водій ОСОБА_2 пояснив, що він точно не пам`ятає о котрій годині сталося ДТП. Він їхав на швидкості 40 км/год по вул.Хоткевича та побачив як на великій швидкості, приблизно під 100 км/год проїхав автомобіль сірого кольору, який занадто блихзько проїхав біля його авто, і зацепив його, збивши ліве дзеркало його авто. Після цього він з`їхав з місця ДТП, звернувшо трохи вправо, припаркував авто та викликав поліцію. На скільки він пам`ятає, то автомобіль, який збив дзеркало був автомобілем, що схожий на авто «Hyundai Sonata» сірого кольору, більше ніяких ознак не пам`ятає, в тому числі ні цифри чи букви з номерного знаку він не побачив, тому, відповідно, не може з впевненістю сказати, що це був саме автомобіль ОСОБА_1 . Аналізуючи вже після ДТП ті події, що відбулись, він зрозумів, що навіть марку авто він не може чітко вказати. Автомобіль для впізнання працівники поліції йому показували на фотографії, пошкоджень дзеркала він не бачив, але сказав, що ніби-то він впізнає авто. Разом з тим, оскільки він не бачив чітко марку авто, її державний номерний знак, не бачив водія авто, то вважає, що ОСОБА_1 не можна визнавати винним у вказаній ДТП.

З долученого до матеріалів справи рапорта працівника поліції (а.с. 5) вбачається, що був здійснений виїзд за викликом на вул.Хоткевича, 6 з приводу «ДТП зі зниклим авто». Водій ОСОБА_2 вказав, що зіткнення з його авто допустив автомобіль марки авто «Hyundai Sonata» сірого кольору, проте, інших будь яких відомостей не вказав. В цей же день на вул. Червоноткацька в м. Києві відбулась ще одна ДТП, за участі авто цієї ж марки. Пред`явивши ОСОБА_2 фото цього авто, останній вказав, що ніби - то це те саме авто, яке допустило зіткнення і з його авто.

З інших матеріалів справи, зокрема, зі схеми ДТП вбачається, що вона не містить відомостей про місце зіткнення транспортних засобів, а саме місця дотику кожного з транспортних засобів, не містить відомостей про відстань від автомобіля до дорожнього бордюру для встановлення розташування транспортного засобу відносно проїзної частини.

Також у матеріалах справи відсутніі документ, відповідно до якого було б здійснено огляд автомобіля «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , та відповідно, відсутні відомості про мехнічні пошкодження вказаного авто, що унеможливлює встановити обставини ДТП.

Аналізуючи пояснення водія ОСОБА_1 та іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , зважаючи на відсутність належних доказів, які б прямо вказували на причетність ОСОБА_1 до ДТП, яка сталася 25.02.2024 року, о 23 год. 36 хв., в м. Києві по вул. Хоткевича, 6, приходжу до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №854451 від 27.03.2024 про порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3б, 13.1 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, не відповідають фактичним обставинам цієї події та не доводяться наявними доказами у справі.

Крім того, в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, вказано, що ОСОБА_1 не дочекався прибуття поліції та залишив місце пригоди, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, що суперечить складу вказаного правопорушення, оскільки диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху за порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Разом з тим, відповідальність за ст. 122-4 КУпАП наступає внаслідок порушення вимог ПДР. Отже, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , повинна полягати саме в залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху за порушення встановлених правил місця ДТП, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбачати умисну форму вини. Однак, в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП нічого про це не зазначено, більш того, наявними у справі доказами не доводиться винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, у зв`язку з цим приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 і порушення вимог п.2.10 ПДР України.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини за результатами оцінки наявних у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів в їх сукупності, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, а тому апеляційна скарга адвоката Вознюка В.А. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21.05.2024 - скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Вознюка В.А. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 21.05.2024, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, за ст. 122-4 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок та згідно ст. 36 КУпАП остаточно призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок в дохід держави - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал