КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи : 754/2135/24
Номер провадження : 33/824/2063/2024
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 квітня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Туровського В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Туровського В.В. на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Як встановлено постановою судді, 01 лютого 2024 року о 00 год. 05 хв. у м. Києві по вул. Хоткевича, 21-А, ОСОБА_1 керував м.з. «HondaGiorno» без номерних знаків, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Туровський В.В. подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням внесених доповнень, просить постанову Деснянського районного суду м. Києва від 04.03.2024 року у справі № 754/2135/24 скасувати та прийняти нову постанову в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП для інших осіб.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник зазначає про те, що він категорично не погоджується з постановою суду першої інстанції, оскільки під час розгляду справи судом були суттєво порушені норми матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, як зазначає апелянт, суд не взяв до уваги, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилаючись на положення ст.ст. 7, 245 КУпАП, апелянт вважає, що в порушення вказаних норм, суд неправильно притягнув особу до адміністративної відповідальності та застосував як основне так і додаткове стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та і додаткового покарання у вигляді позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що призвело до неналежного та не всебічного розгляду справи.

Апелянт зазначає, що у складі адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП наявний спеціальний суб`єкт - водій, та загальний - всі інші особи.

Крім цього, посилаючись на положення п. 1.10 ПДР України, захисник звертає увагу на те, що водій - особа, яке керує транспортним засобом та має посвідчення водія.

При цьому, як стверджує апелянт, 22.06.2022 року у справі № 753/3182/22, Дарницьким районним судом м. Києва винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно даних Єдиного державного реєстру МВС, станом на 27.03.2024 року посвідчення водія серії НОМЕР_1 , має статус «анульоване», відтак вважає, ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами.

На думку апелянта, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині притягнення «інших осіб» до адміністративної відповідальності додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами не містить та не передбачає. Зважаючи на це, захисник вважає, що суд першої інстанції незаконно, призначив особі, яка не є водієм в розумінні ПДР, додаткове покарання, яке не передбачене санкцією вказаної статті.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Туровського В.В., які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги адвоката Туровського В.В., матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді, який розглядав справу, як щодо фактичних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і доведеності вини ОСОБА_1 у його вчиненні, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується не тільки протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 730286 від 01 лютого 2024 року, який було складено щодо ОСОБА_1 за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та долученими до нього матеріалами відеозапису з нагрудної камери поліцейського № 473871, 473904, а також направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та іншими дослідженими судом доказами.

При цьому, погоджуючись із висновками судді, який розглядав дану справу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (в редакції постанови КМУ № 161 від 22.03.2017), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735).

Згідно з вимогами, передбаченими ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як це передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як прямо передбачено пунктами 6, 7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд, зокрема на стан алкогольного сп`яніння, проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

У відповідності до вимог, передбачених п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395), з урахуванням положень, передбачених ч. 2 ст. 266 КУпАП, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я, поліцейський, у разі застосування технічних засобів відеозапису, без присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз вимог зазначених вище нормативно-правових актів та встановлених судом фактичних обставин справи, дозволяє зробити висновок про те, що водій транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_1 , у разі виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, повинен був, на вимогу поліцейського, пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду з надуманих підстав, поліцейський, у відповідності до вимог законодавства, обґрунтовано склав протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначив ознаки алкогольного сп`яніння та дії водія щодо ухилення від проходження такого огляду.

У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції визнає безпідставними доводи апеляційної скаргиадвоката Туровського В.В.про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, недоведена належними та допустимими доказами, в тому числі про те, що останній не являвся водієм у розумінні Правил дорожнього руху, адже був позбавлений права керування транспортними засобами, а тому не повинен був на вимогу поліцейського проходити в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки суддя, який розглядав дану справу, надав правильну правову оцінку наявним у справі доказам, яка, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Більш того, доводи захисника ОСОБА_1 про те, що, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, до останнього, як іншої особи, яка не має посвідчення водія відповідної категорії, не може бути застосоване додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки вони не ґрунтуються на нормах матеріального права, у тому числі вимогах, передбачених ст. 30 цього Кодексу, якою встановлено, що позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв'язку з інвалідністю, за винятком випадків прямо передбачених цією нормою.

За таких обставин,перевіривши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Туровського В.В., суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками її розгляду, прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Туровського В.В.залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Вінтоняк Р.Я.