Справа № 553/2625/23
Провадження № 3/553/31/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.02.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли від управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, працює в ТОВ «Євробус», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

27.09.2023, о 00:41 год., в м. Полтаві, біля буд. 172Б по вул. Сакко, ОСОБА_1 , діючи на порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та почервоніння обличчя), відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутності.

14.11.2023 від адвоката Рохманова В.І. надійшли письмові заперечення, в яких зазначено, що в справі не зібрано належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, відсутні належні письмові докази того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування на місці огляду, на місці не складалося і не вручалося направлення до медичного закладу для проходження освідування на стан сп`яніння. Працівники поліції в протоколі вказали, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, однак, для медичного огляду ОСОБА_1 не доставляли, направлення на такий медичний огляд складали, але відсутні відомості про його вручення ОСОБА_1 . Суть інкримінованого ОСОБА_1 , згідно протоколу, адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за «відмову від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку» без конкретизації, чи відмовився він від проходження медичного огляду на місці зупинки із застосуванням спеціальних технічних засобів, чи проведення такого огляду у медичний установі, є порушенням Інструкції. Жодного доказу щодо відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку не надано. Також, не надано належних та допустимих доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом. Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП дії ОСОБА_1 не містять, орган, на який покладено обов`язок доведення вини, таких доказів не надав.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Рохманов В.І. у судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнає, просив врахувати, що транспортний засіб було зупинено без законних на те підстав, також, посилаючись на допущені порушення з боку поліцейських, викладені в письмових запереченнях, просив закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення захисника - адвоката Рохманова В.І., інспектора взводу 2 роти 3 БУПП в Полтавській області ДПП капітана поліції Міщанина М.О., дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про таке.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 27.09.2023 серії ААД № 505464, в якому викладено обставини правопорушення (а. с. 1);

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.09.2023, складеного о 00:43 годині, яким підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду (а. с. 2);

- довідкою УПП в Полтавській області ДПП про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Єдиного державного реєстру МВС, отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 11.11.2022, категорія "В1", "В", "С1","С" (а. с. 3);

- довідкою УПП в Полтавській області ДПП про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно підсистеми «Адмінпрактика» Інформаційного порталу Національної поліції України до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався (а. с. 4);

- даними відеофайлу на CD-диску, на якому зафіксовано, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров`я, від чого останній відмовився (а. с. 5).

В ході розгляду справи до суду був викликаний та допитаний інспектор взводу 2 роти 3 БУПП в Полтавській області ДПП капітан поліції Міщанин М.О., який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та вказав, 27.09.2023, близько 01-00 години, в період дії комендантської години, був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який одразу визнав факт вживання алкогольних напоїв. В ході розмови в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з відмовою від проходження запропонованого огляду щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення. Велась безперервна відеофіксація події, де зафіксовані всі обставини. Підстави зупинки були дві, оскільки, окрім перебування особи на вулиці в період дії комендантської години, було орієнтування на перевищення водієм даного транспортного засобу швидкості руху.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно має ґрунтуватися на обставинах установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах (стаття 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Поряд з цим, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення досягає більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торіха поти Іспанії», параграфи 29-30) Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (параграф 32 рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Наведені висновки, що містяться в рішеннях ЄСПЛ є частиною національного законодавства, а тому суд вважає за необхідне їх застосувати при судовому розгляді, вбачаючи на наявність таких самих випадків, про які йдеться у вищенаведених рішеннях суду міжнародної юрисдикції.

Оцінивши надані докази, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачено відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальност,і не підтверджені доказами і суд розцінює як позицію захисту, направлену на ухилення від відповідальності за скоєне адміністративні правопорушення.

Щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу, про що вказав захисник Рохманов В.І., слід зазначити таке.

За змістом Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також відповідно до Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №573 від 08 липня 2020 року, на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

У зв`язку з введенням воєнного стану на всій території України розпорядженням Полтавської обласної військової адміністрації № 6 від 01.03.2022 запроваджено комендантську годину на території Полтавської області з 19 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. до завершення дії воєнного стану на території Полтавської області. У подальшому тривалість комендантської години було змінено, та починаючи з 05.04.2023 триває з 00 год. 00 хв. по 04 год. 00 хв.

Відповідно до підпунктів 2, 4 п. 16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ № 573 від 8 липня 2020 року, патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право:

перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться;

тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.

Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено саме під час комендантської години о 00 год. 41 хв. 27.09.2023.

Із наведеного вбачається, що дії працівників поліції щодо зупинки автомобіля відповідали вимогам закону.

Також, суд не бере до уваги доводи захисту про відсутність доказів на підтвердження відмови ОСОБА_1 пройти огляд саме у медичному закладі, що виключає наявність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Із долученого до протоколу відеозапису вбачається, що водію було роз`яснено його права, можливість проведення огляду на місці зупинки на стан алкогольного сп`яніння, на що він надав згоду, а в подальшому, відмовився, у тому числі, і від проходження огляду в медичному закладі.

Посилання захисника на те, що відеозапис не може доказом, судом не приймаються.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи конкретні обставини правопорушення, дійшов висновку, що на ОСОБА_1 належить накласти стягнення, передбачене санкцією частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, а також, відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", стягнути з нього судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 к., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк сплати штрафу не пізніш як через 15 днів з дня отримання копії постанови.

У разі несплати штрафу у вказаний строк особою, яку притягнуто до відповідальності, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) грн 60 к.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Ю.М. Подмаркова