ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024 суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Пустовойт Т.В, при секретарі судового засідання Мазій І.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватного підприємця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 та ст.122-4 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 16.05.2024 о 18-07 годин, в с.Заріччя, вул.Героїв Майдану керуючи транспортним засобом «Рено Кліо» державний номерний знак НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв наїзд на велосипедиста. Під час ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3-б, 12.1 Правил дорожнього руху України, після чого в порушення вимог п.2.10-а Правил дорожнього руху України, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, за що передбачена відповідальність за ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Правопорушник у судовому засіданні свою провину визнав частково, мотивуючи тим, що рухався з безпечною швидкістю, приблизно 45-50 км/г, дитина на велосипеді вискочила на дорогу раптово, у зв`язку з чим він вимушений був викрутити кермо різко праворуч та зупинитись. Внаслідок події на машині залишилась подряпина та склалось дзеркало. Зупинившись, вийшов з автомобілю, підійшов до хлопця, той був наляканий. Також підбігли дві жіночки. Всі разом оглянули дитину, зовнішніх пошкоджень не побачили, розпитали як звати і де він живе. Жінки зазначили, що відведуть хлопця, а він дуже поспішав, то поїхав з місця ДТП. Поліцію і швидку не викликав, оскільки не вважав доцільним, ніяких пошкоджень у дитини не було. Вказав, що стаж водія в нього десять років, учасником ДТП ніколи не був.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що на момент ДТП знаходились за місцем свого проживання, сиділи разом на лавці, бачили як хлопчик рухаючись на велосипеді різко виїхав на дорогу по якій в цей момент рухався автомобіль білого кольору, з невеликою швидкістю. Коли вони прибігли на місце пригоди, побачили, що автомобіль вже був на узбіччі, стояв хлопчик біля велосипеду та водій. Всі разом оглянули дитину, розпитали як звати, де живе, на що він відповідав адекватно, але був напуганий. Водій сказав, що спішить і спитав чи доставимо ми хлопця до батьків. Вони забрали хлопця і пішли до магазину, а водій сів в машину і поїхав, свого контактного номеру телефону не залишив і в них теж не питав, але марку машини та номери вони запам`ятали. Прийшли до магазину, де вже було багато людей і відомо що збили хлопця. Секретар сільської ради зазначила, що треба викликати швидку та повідомити поліцію про ДТП, що і було зроблено. Також повідомили батьків хлопчика.

Допитаний в судовому засіданні батько неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , пояснив, що в той вечір прийшов з роботи додому, йому подзвонив колега по роботі і сказав, що сина збила машина, треба під`їхати до магазину. Прибувши побачив натовп людей, поліцію, швидку, яка разом з сином відвезла до лікарні, де зробили повне обстеження дитини. Ніяких пошкоджень не виявили, після чого відпустили додому. Зазначив, що він батько багатодітної сім`ї, але діти завжди під контролем, без догляду не залишаються. ОСОБА_1 до їх сім`ї не звертався після подій, вибачення не приносив, моральної шкоди не відшкодовував.

Незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП його провина підтверджується рапортом чергового Володимирського РВП ГУНП у Волинській області з якого вбачається, що 16.05.2024 о 18-07год надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в АДРЕСА_2 сталось ДТП, здійснено наїзд на дитину, авто поїхало з місця ДТП, поясненнями потерпілої особи за обставинами в присутності батьків, поясненнями свідків, заявою ОСОБА_4 в якій він просить не порушувати кримінального провадження, претензій не має, повідомленням чергового лікаря КП «Володимирське ТМО», що внаслідок ДТП у ОСОБА_5 , 2015 року народження, гостра реакція на стрес, службовим листом за підписом т.в.о. заступника начальника слідчого відділення Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області А. Мартинюка від 16.05.2024, про відсутність даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення щодо події.

Згідно п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п.2.10-а Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Як вбачається з матеріалів справ про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху в Україні не виконав, внаслідок чого вчинив правопорушення передбачені ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність складу адміністративних правопорушення, а дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст.124 КУпАП, як порушення Правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортного засобу та за ст.122-4 КУпАП, як залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди.

Будь яких доказів, які б спростували встановлені в судовому засіданні обставини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надано.

Відповідно до статті 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні стягнення відповідно до ч.2 ст.33КУпАП суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.122-4, 124, 283 КУпАП, ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , визнати винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124 та122-4 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ст.122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору за наступними реквізитами: отримувач коштів: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до

Волинського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Тетяна ПУСТОВОЙТ