Провадження № 3/761/4416/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин Василь Олександрович, розглянувши матеріали, які надійшли від Шевченківського УП ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 08 травня 2024р. серії ВАВ №578208, вбачається, що того ж дня о 12 год. 00 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері, а саме: вдарив по обличчю та словесно погрожував, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання 03 червня 2024р. ОСОБА_1 не з`явився про день, місце та час розгляду справи повідомлявся.

08 липня 2024р на адресу суду надійшло письмове пояснення потерпілої (матері ОСОБА_1 ), в яких остання зазначила, що на момент вчинення адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 знаходився в стані загострення психічного розладу, а саме: хронічної хвороби «шизофренія», а поліцію було викликано, за твердженням потерпілої, щоб забезпечити місце перебування ОСОБА_1 вдома, до приїзду медичних працівників з психіатричного закладу. На підтвердження викладеного, потерпілою додано копію довідки з КНП «Київський міський психоневрологічний диспансер №1» та копію епікризу з медичної карти стаціонарного хворого №6779 ОСОБА_1 від 25 червня 2024р.

Необхідно врахувати, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим, зокрема відповідно до положень ст. 268, 277-2 КУпАП України, відтак, наявні правові підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Стаття 280 КУпАП вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справи у їх сукупності.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 578208 від 08 травня 2024р., відповідно до якого ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

- письмові пояснення,

вважає, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особу правопорушника, майновий стан останнього, ступінь його вини. При цьому, судом враховується вік особи, його сімейний стан.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_2 судом не встановлено.

Суд зауважує, що подані до суду письмові пояснення потерпілої разом із копіями медичних документів суд оцінює критично, оскільки, як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_1 поступив до медичного закладу 27 травня 2024р. та був виписаний 14 червня 2024р., а датою вчинення правопорушення є 08 травня 2024р.

Тобто належних та допустимих доказів того, що станом на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 перебував у стані неосудності суду не надано.

Таким чином, враховуючи наведене приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі, встановленому санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У порядку, визначеному ст. 401 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605/шістсот п`ять/ грн., 60 коп.

Керуючись ст.ст. 33-35, ч.2 ст.173-2, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, притягнути його до адміністративної відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170,0 /триста сорок/ грн. на користь держави.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 /шістсот п`ять/ грн. 60 коп. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: