КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________
Справа № 376/3086/23
Апеляційне провадження
№ 33/824/3696/2024
ПОСТАНОВА

16 липня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сквирського районного суду Київської області від 30 січня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Сквирського районного суду Київської області від 30 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60грн.

20 червня 2024 року ОСОБА_2 подав до Сквирського районного суду Київської області апеляційну скаргу на вказану постанову судді, яка надійшла до Київського апеляційного суду разом з матеріалами справи 9 липня 2024 року.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на те, що він не отримував судову повістку про виклик до суду першої інстанції, про факт притягнення його до адміністративної відповідальності він дізнався з повідомлення поліції 5 вересня 2024 року.

Вивчивши клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.

Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді від 30 січня 2024 року закінчився 9 лютого 2024 року, з урахуванням вихідних днів.

За загальним правилом, пропущений процесуальний строк підлягає поновленню, якщо причини його пропущення є поважними.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди зобов`язанні вказувати підстави, на які вони посилаються як на підставу поновлення строку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд його справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в статті 129 Конституції України.

Разом з цим, поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 двічі повідомлявся про судові засіданні (31 жовтня 2023 року та 30 листопада 2023 року) через застосунок «Viber» за вказаним ним під час складання протоколу про адміністративне правопорушення номером телефону « НОМЕР_1 » (с.с.15,16).

Отже, ОСОБА_1 був повідомлений про судовий розгляд протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно нього 27 вересня 2023 року.

Крім того, в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_1 про отримання копії постанови 11 квітня 2024 року (с.с.29).

Однак, апеляційну скаргу ОСОБА_1 було подано лише 20 червня 2024 року, тобто більш як через два місяці з дня отримання копії постанови та не наведено будь-яких поважних причин пропуску ним визначеного законом десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 дізнався з повідомлення поліції від 5 вересня 2024 року спростовуються матеріалами справи, згідно яких 11 квітня 2024 року ОСОБА_1 отримав копію постанови, а 15 квітня 2024 року ознайомився з матеріалами справи.

Виходячи з вищевикладеного, ОСОБА_1 не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суддівід 30 січня 2024 року, а відтак клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку задоволенню не підлягає.

Оскільки в поновленні строку на апеляційне оскарження відмовляється, апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

постановив:

відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Сквирського районного суду Київської області від 30 січня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт