Код суду 233 № 233/1559/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м.Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Кожевник О.А., за участю секретаря судового засідання Колеснікової М.М., особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , захисника Стещенка С.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якому роз`яснено права передбачені ст. 10, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 735184 від 04 березня 2024 року о 10 год. 35 хв. 04 березня 2024 року в м. Костянтинівка, перехрестя вул. Дмитровська та Брестська водій керував транспортним засобом ВАЗ 21013 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці ока які не реагують на світло, неприродна блідість, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі водій відмовився. Від керування відсторонений. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 ПДР за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснив, що в той день провів мати до автобусної зупинки та повернувся додому, виходив з дому до машини, відкрив її, звідки взялись поліцейські йому не відомо. Весь час перебував з батьком, здійснював за ним догляд. Інколи вживав алкоголь, проте не керував транспортним засобом в такому стані. 4 березня 2024 року транспортним засобом не керував, долучений до матеріалів відеозапис не містить часу та дати фіксації подій. Поліцейські, що під`їхали сказали, що він керував транспортним засобом та йому слід пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки він має певні ознаки. Він погодився їхати до лікарні, доїхали до заправки ОККО по вул. Мірошниченко, поліцейські почули, що він розмовляє з матір`ю, тому переїхали на заправку ОСОБА_2 , з якої повезли додому, до лікарні не доїхав, тому що поліцейські проводили з ним «бесіду», тобто вмовили відмовитись від огляду на стан наркотичного сп`яніння, обґрунтовуючи, це тим, що якщо пройде огляд, то заберуть автомобіль та передадуть до ЗСУ. Приблизно о 10 год. 59 хв. повернувся додому після поїздки до лікарні.

Захисник Стещенко С.В. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Обґрунтував клопотання тим, що матеріали провадження не містять безперервного відеозапису подій, лише надані суду фрагменти спілкування поліцейських з ОСОБА_1 . Перше відео взагалі не можливо ідентифікувати за часом. В протоколі відсутні свідки, які підтверджують факт керування транспортним засобом, не зазначено причини зупинки транспортного засобу. Матеріали провадження не містять направлення до медичного закладу. Відеозапис не містить процедури виявлення ознак наркотичного сп`яніння, яка привела до висновку про наявність ознак наркотичного сп`яніння. Не надано доказу відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Відеозапис має дату та час 11.39, поліцейський звернув увагу, що достатньо 10 хвилин для постанови. На відео о 10 год.59 починають складати протокол, хоча за змістом протокол складено об 11 год. 05 хв. Вказана невідповідність підтверджує, що протокол склали раніше ніж відео фіксація відмовити, в той же час постанова складена об 11 год. хоча фізично це не є можливим.

Допитаний в судовому засіданні працівник патрульної поліції ОСОБА_3 пояснив, що під час патрулювання 04 березня 2024 року приблизно об 11 год. 20 хв. було виявлено автомобіль який при здійсненні маневру повороту не вмикав сигнал повороту. Вказане порушення було зафіксовано на відео мобільним телефоном. Після зупинки транспортного засобу при спілкуванні у водія його напарником ОСОБА_4 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Під час бесіди водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на що останній спочатку погодився, але дорогою до медичного закладу пригадав, що декілька днів тому курив марихуану та передумав проходити медичний огляд. Попросив відвезти його до місця зупинки. Щодо водія було складено протокол про адміністративне правопорушення та усунено від керування транспортним засобом. Фіксування правопорушення здійснювалось на боді камеру яка видавалась при виході в наряд, тому свідки не залучались. Він одразу почав складати постанову про те, що водій не ввімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху автомобілем, а згодом його напарник складав протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Під час складання вказаного протоколу його напарник Морозов роз`яснював права особі стосовно якої складався протокол. Чи складав напарник направлення на огляд до медичного закладу він не бачив. Зазвичай для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння вони пропонують особі проїхати до Костянтинівської наркологічної лікарні. В якому вигляді долучено відеозапис до матеріалів протоколу йому не відомо, оскільки нарізкою відео для направлення до суду займається інший відділ. У них на наряд була одна боді камера у напарника і вона була включена від початку розмови. Відеозапис вимикався для складання протоколу. Після чого включили відеозапис, ознайомили особу з протоколом, повідомили про дату розгляду та відсторонили від керування. Відеозапис згоди особи на проходження огляду на стан сп`яніння повинен бути на запису з боді камери. Направлення для проходження огляду на стан сп`яніння зазвичай заповнюється безпосередньо в медичному закладі. Бланк дає лікар і вони вносять до нього дані інспектора та особи.

Допитаний в судовому засіданні працівник патрульної поліції ОСОБА_5 пояснив, що в даному випадку направлення для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не було виписано, оскільки водій відмовився від проходження огляду. У разі, якщо водій погоджується на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та сідає в службове авто та їде з ними в лікарню і складається направлення в приміщенні медичного закладу безпосередньо перед початком проведення огляду. Свідків при фіксації даного правопорушення не залучали, оскільки велась відеофіксація боді камерою, він вирішив, що цього буде достатньо. Безперервність відеозйомки відсутня бо на наряд була отримана лише одна відеокамера замість чотирьох, у зв`язку з тим, що до цього було влучання по їх базі і більшість майна евакуйована в інші міста, та боді камера цілий день не витримує заряд. Відеозапис зупинявся для заповнення протоколу та перевірки особи по базам між 11 год. 05 хв. та 11 год. 37 хв. Зупинка транспортного засобу фіксувалась на власний мобільний телефон, оскільки їх службовий автомобіль не забезпечений відео реєстратором. При складанні протоколу права правопорушнику він роз`яснював. Після перегляду відеозапису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення за участю поліцейського, останній додав, що на відрізку відеозапису де видно червоне авто, то перше спілкування з водієм. Коли зупинили автомобіль, зазначили водію про причину зупинки, потім про виявлені ознаки сп`яніння, запропонували проїхати до лікарні, водій спочатку погодився, сів в автомобіль, проїхали пару кілометрів, потім зателефонував матері, вона його проконсультувала і він відмовився їхати далі, на його прохання повернулись до місця зупинки. Мати правопорушника є на відеозапису, вона підходила до них. Стосовно долучення відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський пояснив, що після робочої зміни він пише рапорт до відділу ІТ де зазначає відрізок часу за який потрібно долучити відеозапис до протоколу. Зазначений рапорт не долучений до матеріалів адміністративної справи, оскільки він є внутрішнім документом. Пригадує, що в рапорті зазначав про необхідність долучення відео з 10 год. по 12 год. плюс відеозапис з телефону. Особисто сам диск до матеріалів не записує. Крім того, додав, що інформація про вчинення правопорушення реєструється в Департаменті Патрульної поліції за адресою: м. Краматорськ, вул. Магістральна, 20 шляхом внесення інформації в журнал реєстрації скоєння адміністративних правопорушень. У вказаному журналі дві графу, одну заповнює він коли після робочої зміни здає адміністративні протоколи, а іншу представник відділу адміністративної практики коли приймає матеріали. В разі вилучення посвідчення водія, інформація про вилучення зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення, а про передачу посвідчення до адмін практики зазначається в журналі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників провадження, суддя зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 1 та ч. 1 ст. 2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, передбачених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР вказує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження провини ОСОБА_1 до суду надано:

- інформацією викладеною в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 735184 від 04 березня 2024 року;

- відеозапис з місця зупинки транспортного засобу та факт відмови громадянина ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, з відео файлу тривалістю 18 секунд вбачається, що зйомка відбувається з середини поліцейського автомобіля, який рухається позаду транспортного засобу ВАЗ 21013 червоного кольору, останній зупиняється біля житлового будинку. Поліцейський виходить зі службового автомобіля, в цей час з автомобіля ВАЗ 21013 червоного кольору з місця водія виходить чоловік. Відео файл не містить інформації щодо часу та дати фіксації подій, а також назви технічного засобу за допомогою якого створено відеофіксацію.

Так, з відео файлу тривалістю 6 хв. 16 секунд вбачається, що запис здійснює ОСОБА_3 на ID реєстратора 474745 повідомляє про проведення відео фіксації, причину зупини транспортного засобу - керування транспортним засобом з ознаками технічної несправності та не користування ременем безпеки, а також виявлення під час спілкування ознак наркотичного сп`яніння. Запитав, чи поїде до наркологічного диспансеру, на що ОСОБА_1 відмовився, та роз`яснив процесуальні права. В цей час підходить жінки та запитує, що відбувається, на що поліцейський запитав: «Ви мати?», остання відповідала: «Так». Поліцейський повідомив їй що відбувається відеофіксація та пізніше він їй усе пояснить. Продовжив спілкування з ОСОБА_1 повідомив про складання щодо нього постанови, сума штрафу буде складати 510 грн та протокол. Роз`яснив право оскаржити дії щодо складання постанови та порядок її сплати. В цей час Коновалов розпочинає складати постанову. Поліцейський ОСОБА_5 повідомив про наявність ознак наркотичного сп`яніння: розширені зіниці ока, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення мови та запитав чи погоджується пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що остовій відповів відмовою, та відмовився надавати пояснення. Поліцейський повідомив про необхідність почекати деякий час (10 хв.) для складання протоколу. В подальшому було складено протокол за ст.130 ч.1 КУпАП, який був оголошений поліцейським та підписаний особою щодо якої складено протокол.

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП від 04 березня 2024 року.

Доводи захисника, що ОСОБА_1 не було вручено копію направлення та таке відсутнє в матеріалах справи суддя до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану, в тому числі наркотичного сп`яніння складається не для вручення водію та оформлення протоколу, а складається працівником поліції для лікаря, як підстава проведення лікарем огляду особи. Вся процедура огляду водія у медичному закладі проводиться виключно за участю працівників поліції, які і доставляють водія до лікарні, а не водій сам прибуває туди з направленням, що передбачено ч. 4 ст. 266 КУпАП. Разом з цим, протокол стосовно ОСОБА_1 складено за відмову в проходженні огляду на стан сп`яніння, що не вимагало від поліцейського оформлення направлення на медичний огляд до медичного закладу.

Посилання захисника, про те, що ОСОБА_1 не повідомлено поліцейськими про причини зупинки транспортного засобу спростовується відео з боді камери поліцейського.

Твердження захисника про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння і, маючи їх, керував транспортним засобом, що є передумовою проходження огляду на стан сп`яніння є частково слушними. З оптичного диску, доданого до протоколу, не вбачається, що працівниками поліції були проведені дії по перевірці реакції на світло зіниць ОСОБА_1 , а сам ОСОБА_1 , який був допитаний в судовому засіданні, вказав, що такі дії щодо нього не вчинялись, що підтвердив в судовому засіданні поліцейський, зазначивши, що огляд проводили поверхнево, ліхтариком не світили, за денним освітленням встановлені ознаки візуально.

Оцінюючи надані уповноваженою особою для складання протоколу докази суддя зазначає наступне.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події і юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Допустимим є доказ, який отриманий відповідно до встановленого законом порядку Допустимість характеризується через законність джерела отримання доказів, тобто суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;

3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;

4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;

5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Тобто, положення вказаного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Поряд з цим Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року містить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію.

Відповідно до пунктів 2, 3 Розділу II Інструкції Портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Досліджуючи наданий відеозапис правопорушення, що є додатком до протоколу, встановлено, що фіксування проводилось не на вказані законом технічні прилади, а на власний мобільний телефон поліцейського, що було встановлено в судовому засіданні.

Суддя наголошує, що діючий Закон не дозволяє працівникам поліції здійснювати фіксацію порушень ПДР на особисті мобільні телефони.

Всі прилади відеофіксації, зокрема такі як портативні відеореєстратори на форменому одязі поліцейського чи відеореєстратори на службових транспортних засобах мають бути виключно службовими. Всі відеозаписи мають належно реєструватися, зберігатися, видаватися лише під розписку у спеціальних журналах та використовуватись виключно у службових цілях.

Таким чином, зроблені працівниками поліції відеозаписи з особистих мобільних телефонів не можуть бути належними доказами у справах про притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення ПДР.

На підставі викладеного, суд не приймає до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а тому технічний запис, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підтвердження факту керування транспортним засобом є недопустимим доказом.

Оскільки допустимими доказами не встановлено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є першочерговим завданням для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП, суд не надає оцінку іншим доказам по справі, оскільки вважає що уповноваженою на складання протоколу особою не доведена одна зі складових об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення.

Суддя вважає необхідним звернути увагу на правові висновки, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Яременко проти України», де зазначено наступне:

«…Питання, яке Суд має вирішити, полягає у визначенні, чи було справедливим провадження у справі загалом, включаючи спосіб, у який були отримані докази. При цьому має бути оцінена відповідна "незаконність" і, якщо це стосується порушення іншого конвенційного права, має бути оцінений характер виявленого порушення (рішення "Хан проти Сполученого Королівства" і "Аллан проти Сполученого Королівства"). При цьому має бути врахована якість таких доказів і, зокрема те, чи породжують обставини, за яких вони були отримані, будь-який сумнів щодо їхньої достовірності й точності…».

Так, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Відповідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, доходжу висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь особи, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 130, 247, 280, 284-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову судді може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя О.А. Кожевник