Провадження № 3/679/602/2024
Справа № 679/1143/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року місто Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Томілін Олексій Миколайович, розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, не працюючого, учня 10 класу академічного ліцею, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,

за ст.173-2 ч.1 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 23.06.2024 о 18.20 год., перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно своєї матері ОСОБА_2 , що виразилося в образах словами нецензурної лайки, шарпанні за руки, чим спричинив фізичний біль та міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 1732 КУпАП, передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно із ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Факт адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 238522 від 26.06.2024; рапортом інспектора-чергового ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 23.06.2024 про отримання заяви та її реєстрації ЄО за № 2198 як домашнє насильство; протоколом прийняття заяви потерпілої ОСОБА_2 від 23.06.2024 та її письмовими поясненнями, в яких остання повідомила про скоєння відносно неї адміністративного правопорушення за обставин, встановлених вище.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, - домашнього насильства відносно матері ОСОБА_2 доведена наданими доказами. Образи нецензурною лайкою, шарпання за руки відносно матері за місцем спільного проживання безумовно містить вищеописані ознаки фізичного та психологічного домашнього насильства.

При визначенні стягнення суд у відповідності до положень ст.33 КУпАП враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: правопорушник ОСОБА_1 відповідно до матеріалів справи, - не працює, навчається, не є особою з інвалідністю, має постійне місце мешкання, утриманців - не має, є особою неповнолітнього віку.

В якості обставин, що згідно зі ст.34 КУпАП пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги - вчинення правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевказане, з урахуванням обставин та характеру вчиненого правопорушення, а також, особи, ступеню вини та майнового стану правопорушника ОСОБА_1 , який - є неповнолітнім, на момент скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, досяг 16-річного віку, не працює, не є особою з інвалідністю, має постійне місце мешкання, враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність порушника, і відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд, - надаючи оцінку вказаним обставинам у їх сукупності, з урахуванням положень ст.13 КУпАП, за якими до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП, - вважає, що до правопорушника ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, з урахуванням віку останнього, акцентуючи увагу на практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої - при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар (п.18 Рішення у справі «Ізмайлов проти Росії»), - слід застосувати захід впливу - у вигляді попередження, передбачений ст.24-1 КУпАП, що, на думку суду, буде достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також, запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Підстав для застосування до правопорушника ОСОБА_1 інших заходів впливу, що застосовуються до неповнолітніх, передбачених ст.24-1 КУпАП, або ж - для призначення правопорушнику ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст.173-2 ч.1 КУпАП, суд не вбачає з вищевказаних причин.

Питання щодо сплати судового збору, у зв`язку з застосуванням до правопорушника ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення заходу впливу, передбаченого ст.24-1 КУпАП, - вирішенню не підлягає, оскільки, у відповідності до вимог ст.40-1 КУпАП, - судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення такого стягнення.

Приймаючи до уваги вищенаведене, керуючись ст.13, ст.24-1, ст.33, ст.39-1, ст.40-1, ст.173-2 ч.2, ст.221, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, на підставі ст.24-1 КУпАП, захід впливу у вигляді попередження.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.М. Томілін