Справа № 158/1374/24 Провадження №33/802/439/24 Головуючий у 1 інстанції:Корецька В. В.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

секретаря судового засідання Старенько Л.М.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 Волощука О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.05.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і накладнено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 24.04.2024 року о 10 годині 08 хвилин в місті Ківерці, по вулиці Пилипа Орлика, Луцького району Волинської області, керував автомобілем марки «Alfa Romeo», д.н.з. « НОМЕР_1 », з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, блідість обличчя, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.11-13).

Не погоджуючись із постановою судді особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження в справі закрити на підставі п.7 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Вважає постанова суду першої інстанції незаконною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення без врахування обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачене ст.280 КпАП України.

Вказує на те, що він зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . На даний час призваний по мобілізації до ЗСУ та проходить дійсну військову службу. 08.03.2023 року під час перебування в зоні бойових дій він отримав поранення, після тривалого лікування та реабілітації тимчасово переведений для подальшого проходження служби у військову частину, яка дислокується на Західній Україні.

24.04.2024 року, перебуваючи по службових питаннях в місті Ківерці Волинської області, під час керування ним автомобілем «Альфа-Ромео» д.р.з НОМЕР_1 , приблизно о 10 годині був зупинений працівниками поліції на вулиці Пилипа Орлика. Як повідомили його працівники поліції причиною зупинки транспортного засобу, яким він керував, була відсутність ввімкненого ближнього світла в його автомобілі, що не відповідало дійсності, оскільки в моделі даного автомобіля заводом виробником передбачено автоматичне включення фар ближнього світла при запуску двигуна.

При спілкуванні із ним працівники поліції почали ставили запитання з приводу його блідого вигляду обличчя та розширених зіниць очей. Він пояснив працівникам поліції, що блідість його обличчя це результат і наслідки тривалого лікування, намагався надати їм відповідні для ознайомлення документи, однак було відмовлено.

В результаті працівники поліції запропонували пройти обстеження в лікувальному закладі на предмет наявності ознак наркотичного сп`яніння, на що він погодився. В лікарні запропонували йому здати сечу для проведення аналізу, однак в присутності працівника поліції не міг фізично справити природні потреби, просив зачекати. Одночасно, з метою визначення ознак у нього наркотичного сп`яніння він просив у працівників поліції та в лікаря взяти в нього для проведення відповідного дослідження кров, однак було відмовлено. Наголошує, що він не заперечував щодо будь-якого дослідження.

Також просив працівників поліції фіксувати всю розмову на боді-камери поліцейських, при якій він в жодний спосіб не заперечував і не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а навпаки у зв`язку з неможливістю справити природні потреби попросив взяти кров для проведення аналізу.

Крім цього враховуючи те, що він не був присутнім в жодному судовому засідання по причині непоінформованості його про дату і час судового засідання та його бажання давати пояснення безпосередньо в судовому засіданні, про що він зазначав в протоколі вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з підстав грубого порушення судом першої інстанції процесуальних норм при розгляді справи про адміністративні правопорушення (а.с.19-22).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №074317 від 24.04.2024 року (а.с.3);

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольно, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.04.2024 року (а.с.4);

-розпискою ОСОБА_1 від 24.04.2024 року (а.с.5);

-рапортом поліцейського СРПП ВП №1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Кузьми С. від 24.04.2024 року (а.с.6);

-відеозаписами із відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі патрульної поліції та із нагрудної боді-камери поліцейського (а.с.8).

Згідно довідки, складеної т.в.о. заступника начальника ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Павлюка О. від 30.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , згідно бази даних ІТС ІПНП до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України протягом останнього року не притягувався, останньому було видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 18.08.2010 року (а.с.7).

В ході розгляду справи апеляційним судом була допитана в якості свідка лікарь КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» ОСОБА_2 , яка вказала, що 24.04.2024 року ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак останній відмовився від проходження такого огляду, мотивуючи це тим, що в присутності працівника поліції не може фізично справити природні потреби (здати сечу).

Апеляційним судом викликалися в судове засідання в якості свідків працівники поліції ОСОБА_3 та поліцейський, який перебував з нею на службі, однак в судове засідання по невідомій суду причині вони не з`явитися. Учасники провадження не наполягали на повторному виклику свідків, а тому судом беруться до уваги докази, наявні в матеріалах справи.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході розгляду справи апеляційним судом, аналогічні тим, що були предметом дослідження під час розгляду справи у суді першої інстанції, та не заслуговують на увагу апеляційного суду, так як не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи як судом першої інстанції, так і під час розгляду справи апеляційним судом.

При цьому не заслуговують на увагу суду посилання апелянта про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції внаслідок неповідомлення його про судове засідання та розгляду справи судом першої інстанції у його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 надсилалася судова повістка про виклик до суду на адресу, вказану останнім в протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Про факт обізнаності щодо часу і місця слухання справи свідчить і наявний в даному протоколі особистий підпис ОСОБА_1 , який засвідчує факт ознайомлення останнього зі змістом цього процесуального документу. Проте в судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Наведене свідчить про те, що судом було вжито достатніх заходів для своєчасного та належного повідомлення ОСОБА_1 про виклик до суду.

Крім того в судове засідання під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 не з`явився щоб надати пояснення в обґрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі, а також ніяких клопотань від нього на адресу суду не надходило. Суд приходить до висновку, що підстави для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України відсутні.

Таким чином усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.