Справа № 146/297/21

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2024 р. селище Томашпіль

Суддя Томашпільський районний суд Вінницької області Пилипчук О.В. при секретарі Бойко Т.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Томашпіль справу за поданням в.о. начальника Тульчинського РС № 3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області Рудя Р.Г. про вирішення питання щодо виконання постанови відносно ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2024 року в.о. начальника Тульчинського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області Рудь Р.Г. надіслав подання про вирішення питання щодо виконання постанови відносно ОСОБА_1 , в якому просить звільнити останнього від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Подання обґрунтовано наступним.

15 квітня 2021 року до Тульчинського РС № 3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області надійшла постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

26 квітня 2021 року гр. ОСОБА_1 було ознайомлено з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, ознайомлено з наслідками невиконання порядку відбування даного стягнення.

Однак, ОСОБА_1 до відбування суспільно корисних робіт не приступив, у зв`язку з чим, 07 травня 2021 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 183-2 КУпАП та постановою Томашпільського районного суду від 02.07.2021 року гр. ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 ( п`ять) діб.

В подальшому відповідно до ухвали Томашпільського районного суду Вінницької області від 01 червня 2022 року ОСОБА_1 було скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до довідки про звільнення ОСОБА_1 перебував на обліку у ДУ «Крижопільський виправний центр (113)» з 26 серпня 2022 року по 02.08.2023 року.

В подальшому після звільнення з ДУ «Крижопільський виправний центр (113)» ОСОБА_1 вироком Томашпільського районного суду від 23 серпня 2023 року було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На даний вирок подано апеляційну скаргу та відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду від 11.03.2024 року провадження у справі було зупинено до звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Відповідно до відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13 червня 2024 року ОСОБА_1 з 24 січня 2024 року призваний по мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевказане орган пробації вважає, що наявні підстави які унеможливлюють виконання постанови Томашпільського районного суду від 24.03.2021 року про накладення адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт відносно ОСОБА_1 , тому з даним поданням він звернувся до суду.

В судове засіданні в.о. начальника Тульчинського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_2 , не з`явився, однак направив на адресу суду заяву, згідно якої судове засідання просить провести без його участі, подання підтримує та просить його задовільнити.

ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явився, згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 24 січня 2024 року призваний по мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт. Дана постанова набрала законної сили 06.04.2021 року.

Постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 02 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять). Дана постанова набрала законної сили 13.07.2021 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 01 червня 2022 року, скасовано звільнення засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 березня 2021 року, засудженого ОСОБА_1 направлено для відбування покарання, призначеного вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 березня 2021 року у виді одного року обмеження волі.

Згідно довідки ДУ «Крижопільський виправний центр (№ 113)», засуджений ОСОБА_1 прибув до державної установи «Крижопільський виправний центр (№ 113)» 26.08.2022 року.

Як видно з довідки про звільнення ОСОБА_1 був звільнений 02.08.2023 року по відбуттю покарання у виді обмеження волі.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 24 січня 2024 року призваний по мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить поняття строків давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації №R(91)1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до правовідносин, які виникли у цій справі, застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Дослідивши матеріали подання, проаналізувавши доводи центру пробації, суд вважає, що ОСОБА_1 не ухиляється від виконання суспільно корисних робіт.

Крім цього, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт минуло більше ніж два роки.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 мобілізований до лав ЗСУ, з часу винесення постанови про притягнення його до відповідальності минуло більше 2 років, і той факт, що Гонтарук не ухиляється від виконання суспільно корисних робіт, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , його необхідно звільнити від відбування покарання у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись статтями 303, 304 КУпАП, суддя

УХВАЛИВ:

Подання в.о. начальника Тульчинського РС № 3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області про вирішення питання щодо виконання постанови відносно ОСОБА_1 задоволити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, призначеного постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 березня 2021 року за ч.1 ст.183-1 КУпАП у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення. Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. В. Пилипчук