Справа № 214/4263/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 Криворізького районного управління ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працевлаштованої, одруженої, яка має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою:

АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з 16-00 год. 15.04.2024 до 00-30 год. 16.04.2024 залишився без нагляду дорослих за адресею: АДРЕСА_2 , перебував у сторонніх осіб, чим порушила Закон України «Про охорону дитинства».

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 правом на участь в судовому засіданні не скористалася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Вину у вчиненні правопорушення визнала, підтвердила обставини викладені у протоколі.

За даних обставин, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_3 як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з урахуванням поданої нею заяви та висловленої позиції у справі, оскільки в силу ст.268 КУпАП її участь в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справи не є обов`язковою.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Окрім особистого визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина також підтверджується письмовими доказами у справі, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 384999 від 01.05.2024, в якому зазначені обставини ухилення ОСОБА_3 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання її малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мали місце з 15.04.2024 до 16.04.2024 (а.с.1);

-рапортом працівника поліції, який містить відомості про звернення о 18-09 год. 16.04.2024 ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку з ухилиленням останньої від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.2);

-письмвою заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 16.04.2024 про не виконання ОСОБА_3 передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого вона постійно залишає одного вдома, за дитиною, яка постійно брудна, не доглядає (а.с.2, 3);

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 , зміст яких узгоджується з обставинами зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД № 384999 від 01.05.2024 (а.с.4).

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова

відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Положеннями ч.6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 1,2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 та яка набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали справи та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, за ознаками: ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітньої дитини.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_3 , ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про необхідність застосування відносно неї адміністративного стягнення у виді штрафу.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 184 ч.1, 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя О.І. Євтушенко