Справа № 943/643/24 Головуючий у 1 інстанції: Кос І.Б.
Провадження № 33/811/950/24 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Качмара Івана Остаповича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Качмара Івана Остаповича на постанову судді Буського районного суду Львівської області від 07 червня 2024 року,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 19 березня 2024 року о 01 год. 40 хв. на вулиці Львівська, 6 у місті Буську Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1 із ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагували на світло, почервоніння очей), а від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Качмар Іван Остапович подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова суду незаконна та необґрунтована.

Звертає увагу на те, що на момент зупинки ОСОБА_1 у працівників поліції не було жодних підстав проводити його огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вказує на те, що зазначені в адміністративному протоколі як ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 «зіниці очей не реагують на світло» та «почервоніння очей», не відповідають приписам пункту 4 розділу Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, який містить вичерпний перелік ознак наркотичного сп`яніння, куди така ознака може бути віднесена лише в разі перевірки їх нереагування на світло, чого в даному випадку поліцейським не проводилось

Зазначає, що з матеріалів справи наявне письмове направлення ОСОБА_1 від 19.03.2024 на огляд, проте дана інформація спростовується відеозаписом події, який не містить обставин щодо складення поліцейськими вказаного направлення до медичного закладу.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Качмара І.О., які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на позицію апелянта, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №666943 від 19.03.2024, яким підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом із ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагували на світло, почервоніння очей) та подальшу його відмову від проходження такого огляду в медичному закладі під відеозапис на відеокамеру, письмовим направленням поліцейської ОСОБА_2 від 19.03.2024, яким підтверджується факт скерування ОСОБА_1 у КНП «Буська ЦРЛ» для виявлення у нього стану наркотичного сп`яніння, від чого він відмовився, показаннями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які допитані у суді першої інстанції, відеозаписами правопорушення.

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що у працівників поліції не було жодних підстав проводити його огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, як із відеозапису події вбачається, що поліцейський посвітив ліхтариком через спущене скло водійської дверки автомобіля в очі ОСОБА_1 , повідомивши, що «зіниці очей не реагують на світло, оскільки вони би мали розширюватися або звужуватися при появі світла, а у Вас очі не реагують на світло». При цьому, названа поліцейським ознака наркотичного сп`яніння, яка була перевірена поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою ліхтарика, яка відповідала приписам пункту 4 Розділу І Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, не заперечувалася на місці події ОСОБА_1 .

Апеляційний суд погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що наведені обставини зафіксовані на відеозаписі події, яким спростовуються доводи захисника про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння у відповідності до вимог пункту 4 Розділу І Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 та підстав для направлення його на огляд у медичний заклад для виявлення стану наркотичного сп`яніння, як і те, що ніхто не перевіряв у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння чи світив через закрите скло автомобіля.

Твердження апелянта стосовно того, що на відеозаписі події відсутній процес складення, наявного у матеріалах справи, письмового направлення ОСОБА_1 від 19.03.2024 на огляд у медичний заклад, не спростовує вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження, апелянтом не надано.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови районного суду та закриття провадження у справі не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Буського районного суду Львівської області від 07 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Качмара Івана Остаповича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук