КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/3700/2024 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2024 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-2 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись із постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2024, ОСОБА_1 17.06.2024 подав апеляційну скаргу на вказану постанову, та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначив, що копія постанови на його адресу не надходила, 08.06.2024 він виявив в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанову Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2024 (яка була надіслана суддею для оприлюднення 21.05.2024, а забезпечено надання загального доступу лише 24.05.2024). Таким чином, у зв`язку з тривалим складанням постанови та враховуючи, що передбачений ст. 289 КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважних причин, апелянт просить його поновити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2024 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова судді Печерського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП винесена 12.02.2024.

Апеляційну скаргу апелянт направив поштовим відправленням до суду першої інстанції лише 17.06.2024, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження більш ніж на 4 місяці.

З постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2024 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно не був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції.

Разом з тим, відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини зазначається, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03).

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повідомлявся про судове засідання, призначене на 12.02.2024 р.. І доказом того, що він був належним чином повідомленим є його пояснення по суті правопорушення, які він 09.02.2024 подав до суду, в яких просив розгляд справи проводити без його участі.

Тому судовий розгляд і відбувся без участі ОСОБА_1 .

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , достовірно знаючи про те, що розгляд справи в Печерському районному суді м. Києва був призначений на 12.02.2024, який він до того ж просив проводити без його участі, довгий період часу не цікавився ходом розгляду справи, тим самим знехтував своїми процесуальними обов`язками.

Згідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Отже, доводи клопотання ОСОБА_1 про те, що він не отримував копію постанови та дізнався про неї з ЄДРСР 08.06.2024, зважаючи на те, що йому було відомо про розгляд справи 12.02.2024, а отже він мав можливість звернутись до суду самостійно, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, чого не зробив, апеляційний суд не вважає такими, що свідчать про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Таким чином, будь-яких об`єктивних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 звернутись до суду для реалізації своїх прав на оскарження прийнятої судом постанови, в строки визначені ст.294 КУпАП, матеріали справи не містять, не наведено таких причин і в апеляційній скарзі та клопотанні ОСОБА_1 .

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2024.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2024 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал