Справа № 357/5654/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з військової частини НОМЕР_1 , стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст. 172-10 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення НОМЕР_1 № 180 від 14.04.2024 року: 14.04.2024 близько 13:00 стрільцю 3 взводу охорони 3 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 в присутності особового складу 3 взводу охорони командиром взводу молодшим сержантом ОСОБА_2 та командиром 3 роти охорони капітаном ОСОБА_3 було озвучено усно наказ про необхідність 14.04.2024 року вибути у відрядження для виконання завдання за призначенням у батальйоні інженерної підтримки, який ОСОБА_1 проігнорував та не виконав, таким чином відмовився від виконання законних вимог командирів.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 ст.172-10 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення заперечував, пояснивши, що він дійсно відмовився від виконання вказаного наказу, оскільки перебував на лікарняному, проте ОСОБА_1 не надав суду підтверджуючих документів його перебування 14.04.2024 на лікуванні та зазначав, що дійсно 14.04.2024 офіційно не перебував на лікарняному.

В судове засідання, призначене на 02.07.2024 ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю, тому суддя вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши докази, що містяться в справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення НОМЕР_1 № 180 від 14.04.2024 року, копію паспорта, копію витягу з наказу №247 від 31.07.2023, копію витягу з наказу № 412 від 16.12.2023, письмові пояснення ОСОБА_4 від 14.04.2024, письмові пояснення ОСОБА_5 від 14.04.2024, письмові пояснення ОСОБА_6 від 14.04.2024, акт про відмову надавати пояснення від 14.04.2024,копію витягу з наказу №451 від 30.03.2024, відеозаписи, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-10 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 172-10 КУпАП визначено, що відмова від виконання законних вимог командира (начальника) - тягне за собою накладення штрафу від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Суддя встановив, що 14.04.2024 близько 13:00 стрільцю 3 взводу охорони 3 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 в присутності особового складу 3 взводу охорони командиром взводу молодшим сержантом ОСОБА_2 та командиром 3 роти охорони капітаном ОСОБА_3 було озвучено усно наказ про необхідність 14.04.2024 року вибути у відрядження для виконання завдання за призначенням у батальйоні інженерної підтримки, який ОСОБА_1 проігнорував та не виконав, таким чином відмовився від виконання законних вимог командирів

Доводи ОСОБА_1 з приводу заперечення винуватості не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки останнім не було надано підтверджуючих документів перебування на лікарняному, і є такими, що не спростовують його вину у вчинені інкримінованого порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як останній особисто підтвердив, що відмовився від виконання законних вимог (наказу) командира (начальника).

За встановлених обставин, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-10 КУпАП.

Суддя також зазначає, що з фабули протоколу про адміністративне правопорушення відображається склад правопорушення за ч.2 ст.172-10 КУпАП, однак протоколом ставиться у провину ОСОБА_1 вчинення правопорушення саме за ч.1 ст.172-10 КУпАП, однак суд не вправі редагувати фабулу інкримінованого правопорушення на шкоду особі, яка притягається до відповідальності.

Вина ОСОБА_1 встановлена та підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які він надав в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначенні ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, його ставлення до вчиненого.

Обставин, що пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-10 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та звільнити його від сплати судового збору на підставі п.12 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33, 34, 35, 40-1, 172-20, 268, 283, 284, 285 КУпАП, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-10 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно із статтею 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО.О. Гребінь