ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/14212/23

Номер провадження 3/495/1287/2024

02 лютого 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В., розглянувши матеріали, що надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної Прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 308751, 27.12.2023 року встановлено, що 13.12.2023 року, ОСОБА_1 порушив правила несення прикордонної служби, що виразилось у безпідставному наданні дозволу проїзду ділянкою автомобільної дороги «Одеса-Рені» двом особам, яких в подальшому було виявлено за спробу незаконного перетинання ДКУ, чим порушив п.5 Наказу НОМЕР_1 прикордонного загону від 11.04.2022 року №447-АГ «Про запровадження додаткових тимчасових обмежень», за що передбачено відповідальність за ч.2 ст.172-18 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що сумлінно виконував несення військової служби відповідно до діючого законодавства, здійснював огляд транспортних засобів та на законних підставах пропускав громадян через пункт пропуску «Маяки».

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ПдРУ № 308751 від 27.12.2023 року та іншими матеріалами адміністративної справи.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 присутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КпАП України, а саме порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу. Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою), виходячи з того, що малозначні правопорушення це такі діяння, які:

1)не являють собою великої суспільної небезпеки,

2) у вчиненні яких порушник щиро розкаявся,

3) не заподіяли або не здатні були заподіяти значної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим, охоронюваним законом, цінностям.

Вирішуючи питання про визнання адміністративного правопорушення малозначним, суд посилається на характер особи правопорушника, наявність на утримані неповнолітніх дітей, батьків, осіб з інвалідністю, перше притягнення до адміністративної відповідальності, ступінь протиправності вчиненого правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують відповідальність.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ , при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 22, 33-35, ч.2 ст.172-18, 221, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі № 495/14212/23 за матеріалами відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної Прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В.Мишко