Справа № 541/4282/23
Номер провадження3/541/62/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А. за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, рнокпп не встановлено,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:,

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 654380 від 27.11.2023 року, 27 листопада 2023 року о 04 годині 38 хвилин в по вул. Гоголя, 170б у м. Миргород Полтавської області, водій ОСОБА_1 керував тз Honda Accord днз НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, пояснив, що вимушено сів за кермо, так як в його дитини раптово піднялася температура і він поїхав до аптеки за ліками.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статей 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується результатами технічного засобу Драгер, яким зафіксовано результат у 0,86 проміле (а.с.2).

Факт керування транспортним засобом підтверджується записами з відеореєстратора поліцейського автомобіля.

Доводи ОСОБА_1 про вчинення правопорушення в стані крайньої необхідності суд сприймає критично.

За змістом ст.ст. 17,18 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності. Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Не піддається сумніву, що життя та здоров`я дитини є найвищою соціальною цінністю і намір усунути загрозу йому, превалює над іншими правовідносинами, в тому числі і адміністративними.

Однак, законодавець, закріплюючи інститут крайньої необхідності, як обставину яка виключає адміністративну відповідальність, визначив межі його застосування, вказавши, що шкода має бути відвернена і інші засоби для відвернення небезпеки за виниклих обставин відсутні.

В той же час, в контексті обставин, у зв`язку з якими ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, суд зауважує, що у водія були відсутні підстави вважати свої дії такими, що вчинялися в умовах крайньої необхідності.

На переконання суду, з`ясувавши, що здоров`ю дитини під загрозою, ОСОБА_1 мав звернутися до швидкої медичної допомоги, чого він не зробив.

Натомість ОСОБА_1 вирішив сісти за кермо, достеменно будучи обізнаним з наявністю в нього алкогольного сп`яніння, при цьому порушуючи ряд пунктів ПДР України (за що був притягнутий до адміністративної відповідальності постановами про адміністративне правопорушення серії БАД № 905762 від 27.11.2023 року за ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 126 ПДР України). Однак суд вважає, що такими діями ОСОБА_1 наразив на небезпеку життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, що не є виправданим. Тобто дії, ОСОБА_1 за даних обставин не були такими, що реально могли усунути загрозу здоров`ю його дитини.

Враховуючи встановленні обставини, суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 654380 від 27.11.2023 року, відеозаписами з бодікамери поліцейського та відеореєстратора поліцейського автомобіля (а.с.8), результатами засобу Драгер (а.с.2), актом огляду на стан сп`яніння (а.с.4).

Оскільки вина ОСОБА_1 доведена в судовому засіданні на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи, тому він повинен нести відповідальність передбачену законом.

Відповідно до ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент винесення постанови становить 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 221, 283-285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) на користь держави, (номер рахунку ІВАN UA0016001; населений пункт: ПОЛТАВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.ПОЛТАВА; отримувач: ГУК у Полт.обл/Полтавська/21081300; ; банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.); код класифікації і доходів бюджету 21081300, адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору на рахунок отримувача: UA 9089 9998 0313 1112 5600 0026 001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду області шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 08.02.2024 року.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. А. Городівський