Справа № 188/574/24
Провадження № 3/188/491/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року смт.Петропавлівка

Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Курочкіна О.М., розглянувши матеріали відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , військовослужбовець в/ НОМЕР_2 ,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ААД №273177 від 09.02.2024 року, 09.02.2024 року 21 год 20 хв на 1090 км. а/д М-30 водій ОСОБА_1 керував автомобілем CHERY д.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, почервоніння очей) а законну вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для встановлення стану сп`яніння відмовився, а також продути алкотестер Драгер 6810, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність та закриття провадження у справі, в якому зазначив, що законних підстав для проведення огляду поліцейським щодо нього на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не було, Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння був складений поліцейськими з порушенням п. 6 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки при огляді водія не залучені свідки, відеозапис розпочатий о 14 год. 45 хв., 09.02.2024 року, а не в 21 год. 20 хв., як про це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення;у рапорті поліцейського від 09.02.2024 р., вказано, що відеозапис здійснено на портативний відеореєстратор (боді-камеру) та вказана відеозйомка розпочата не з початку виконання поліцейським його обов`язків, не зафіксовано зупинку автомобіля та його перебування при цьому саме за кермом автомобіля у стані алкогольного сп`яніння чи наявності його ознак, перелічених у протоколі. При включенні портативного відеореєстратора поліцейський не переконався у точності встановлених на пристрої дати та часу скоєного ніби то ним правопорушення.

З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 за наявними в матеріалах справи доказами, що відповідає ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши клопотання та матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт поліцейського ВП№3, акт огляду на стан сп`яніння в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння, переглянувши диск з відеофіксацією правопорушення, приходжу до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Також суд враховує правову позицію висловлену ВС у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 травня 2019 року № 537/2088/17 про те, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке порушнику поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.

Під час розгляду справи встановлено, під час перегляду диску відеофіксації правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , вбачається, що підстави для зупинки і сам факт зупинки документально не підтверджено, останньому не було запропоновано проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер, він сам пропонував проїхати в лікарню щодо огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто виконав всі вимоги поліцейського. В протоколі зазначений час вчинення правопорушення 21.20 год, а на відеозапису зазначений час початку відеофіксації 14.45 год, також відеозапис розпочатий не з початку виконання поліцейськими свого обов`язку, не зафіксовано зупинку автомобіля та перебування в цьому автомбілі саме ОСОБА_1 в якості водія. Акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння був складений з порушенням п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, а отже не є належним доказом вчинення адмінправопорушення.

В матеріалах справи відсутні докази відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у лікарні та відсторонення його від керування транспортним засобом.

Відповідно до положень ст.266КУпАП, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що склад правопорушення та факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшов правового підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, враховуючи зазначене, провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284, 287 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено Дніпровським апеляційним судом.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О. М. Курочкіна