Провадження № 3/761/209/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин Василь Олександрович розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 11 жовтня 2023р. вбачається, що того ж дня о 01 год. 46 хв., водій ОСОБА_1 , у м. Києві, по вул. Бакинська, буд. 37-Д, керував транспортним засобом марки «KIA OPTIMA», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (на місці та у медичному закладі). Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

08 листопада 2023р. ОСОБА_1 подав до суду заяву про закриття провадження про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. У поданій до суду заяві ОСОБА_1 стверджував, що 11 жовтня 2023р. близько 01 год. 46 хв. він не керував транспортним засобом, оскільки перебував у ньому у якості пасажира, а факту руху та зупинки автомобіля не було, так як автомобіль був припакрований біля будинку, у якому проживає ОСОБА_1 . Крім того, останній зазначив, що після його відмови на проходження тесту на місці зупинки за допомогою приладу «Drager», поліцейськими останньому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що є порушенням чинного законодавства.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, з підстав, викладених у заяві про закриття провадження. Крім того, в обґрунтування відсутності факту зупинки автомобіля, останнім було додано, що близько 19 год. 00 хв. у малолітнього сина ОСОБА_1 піднялась температура до 37 градусів, а ближче до ночі до 39 градусів, у зв`язку з чим, дружина ОСОБА_1 була змушена сісти за кермо автомобіля, щоб доїхати до аптеки, яка працює цілодобово. ОСОБА_1 при цьому був пасажиром. Коли останні під`їхали до будинку, у якому проживають, дружина ОСОБА_1 пішла додому, а ОСОБА_1 повернувся до транспортного засобу, щоб забрати мобільний телефон, який останній забув у автомобілі. Під час того, як ОСОБА_1 шукав телефон у транспортному засобі, до нього підійшли поліцейські.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно із п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність як за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до абзацу 3 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005р.: «керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись».

Під час здійснення судом дослідження доказів, зокрема, перегляду відеозаписів із боді камер поліцейських, судом встановлено, що дійсно, сам факт зупинки транспортного засобу на відео не зафіксовано, проте, з відео чітко видно, що за кермом автомобіля марки «KIA OPTIMA», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебував саме ОСОБА_1 , який був зупинений працівниками поліції під час дії комендантської години згідно п. 16 постанови КМУ № 573 від 8 липня 2020р.

Так, за змістом Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також відповідно до Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ № 573 від 8 липня 2020р., на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Крім того, з відеозапису вбачається, зокрема, з розмови водія ОСОБА_1 та працівників поліції, що останні переслідували автомобіль, який рухався під час комендантської години, та при зупинці автомобіля, було встановлено, що за кермом перебував саме ОСОБА_1 , що на відео, не заперечується останнім.

Таким чином, доведеним є факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також правомірність зупинки транспортного засобу, який рухався під час дії комендантської години.

В подальшому, у ході розмови із ОСОБА_1 у працівника поліції виникла підозра про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки були виявлені такі ознаки, як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів.

При цьому, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на приладі «Drager», відмовився, при цьому, працівниками поліції йому роз`яснювались наслідки та можливість освідування в медичному закладі. Разом з тим в матеріалах справи про адміністративне правопорушення також міститься направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП КМНКЛ «Соціотерапія» від проходження якого останній також відмовився.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності факту зупинки працівниками поліції транспортного засобу останнього під його керуванням суд відхиляє, оскільки вказане спростовується вмістом відеозапису з боді камер поліцейських № 473814 та №470437, якими зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем та ствердну відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Твердження водія ОСОБА_1 , що з відеозапису вбачається те, що він не відмовився від освідування, судом оцінюється критично, оскільки на відео чітко зафіксовано погодження останнім пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі вже після складення працівниками поліції на нього протоколу про адміністративне правпорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ААД №523068 від 11 жовтня 2023р.

Судом були досліджені матеріали справи, а саме:

-протокол про адміністративне правопорушення від 11 жовтня 2023р. серія ААД №523068 відповідно до якого встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення;

-направлення на огляд;

-відеозапис з нагрудних бодікамер поліцейських з місце вчинення правопорушення.

Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 , що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, є необгрунтованими, і спростовуються наведеними доказами.

Суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, вважає, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника та ступінь вини.

Слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

На підставі викладеного, вважаю, що з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень ОСОБА_1 буде необхідним та достатнім застосування до нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КпАП України, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У порядку, визначеному ст. 401 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605, 60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 27, 33, ч. 1 ст. 130, 283 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, притягнути його до адміністративної відповідальності, за вчинення вказаного адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000,0 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 /шістсот п`ять/ грн. 60 коп. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: