Справа №155/968/24
Провадження №3/155/499/24
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року місто Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Яремчук С.М., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

До Горохівського районного суду Волинської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 (справа №155/969/24, провадження №3/155/500/24) та ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа №155/968/24, провадження №3/155/499/24).

Постановою судді від 16 липня 2024 року справи №155/968/24 (провадження №3/155/499/24), №155/969/24 (провадження №3/155/500/24) про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно новій справі номер: справа №155/968/24, провадження №3/155/499/24.

19 липня 2024 року захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат Давидов В.О. подав на адресу суду клопотання про залучення прокурора до участі у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає та заперечує обставини, викладені у протоколі. Вважає, що з метою повного та об`єктивного розгляду справи, з врахуванням практики Європейського Суду з прав людини (рішення «Бантиш та інші проти України»), а також судової практики національних судів слід залучити до участі в справі прокурора Волинської обласної прокуратури.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань не подавав.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні, посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини, просила залучити до участі в справі прокурора Волинської обласної прокуратури.

Заслухавши думку захисника Самардіної А.О., оглянувши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з доводів, викладених у клопотанні, захисник Давидов В.О. свою позицію про необхідність залучення до участі в справі прокурора обґрунтовує тим, що 06 жовтня 2022 року Європейський суд з прав людини ухвалив рішення у справі «Бантиш та інші проти України», яким встановив порушення Україною п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод в частині незабезпечення неупередженості суду, у зв`язку з відсутністю сторони обвинувачення (прокурора) у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) у рішенні від 06 жовтня 2022 року у справі «Бантиш та інші проти України» (заява №13063/18) констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція, ЄКПЛ) у зв`язку з небезсторонністю суду з огляду на відсутність сторони обвинувачення під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Пунктом першим статті 6 ЄКПЛ кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відтак безсторонність суду, зміст якої полягає у відсутності упередженості або необ`єктивності, є однією з гарантій, покликаних забезпечити загальну справедливість судового провадження. Дотримання її відповідно до усталеної практики ЄСПЛ встановлюється за двома критеріями: суб`єктивним та об`єктивним.

Безсторонність за суб`єктивним критерієм означає, що суддя не виявляв особистої упередженості або зацікавленості у результатах розгляду справи. Особиста безсторонність презюмується доти, доки з урахуванням поведінки та/або особистих переконань конкретного судді не буде доведено протилежного.

Об`єктивна безсторонність вимагає забезпечення самим судом, зокрема його персональним складом, достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви в його об`єктивності та неупередженості (рішення у справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року (заява №10644/08, пункт 56)).

У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, підлягає перевірці наявність або відсутність переконливих фактів, які можуть викликати сумнів у його безсторонності. Це означає, що під час з`ясування питання про існування причин припускати небезсторонність судді вирішальною є не позиція заінтересованої сторони, а обґрунтованість відповідного побоювання. Об`єктивний критерій зазвичай стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження (рішення у справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року, заява №10644/08, пункт 56).

Дотримання вищезазначеного критерію покликане продемонструвати безсторонність суду учасникам процесу і суспільству з урахуванням того, що одержати докази необ`єктивності чи упередженості конкретного судді зазвичай досить складно. У цьому відношенні ЄСПЛ неодноразово акцентував увагу на важливості зовнішньої форми судових процедур для сприйняття їх поінформованим та розсудливим стороннім спостерігачем. Іншими словами, правосуддя повинно не тільки чинитися має бути також видно, що воно чиниться. Навіть видимість є важливою, оскільки йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні викликати у громадськості (рішення у справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року (заява № 10644/08, пункт 56).

За практикою ЄСПЛ у разі проведення усного судового розгляду справи за будь-яким обвинуваченням, яке у розумінні Конвенції вважається «кримінальним», за участю сторони захисту присутність сторони обвинувачення є, «як правило, необхідною для усунення обґрунтованих сумнівів, які можуть виникнути щодо безсторонності суду» (рішення у справах: «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року, заява № 10644/08, пункт 65; «Карєлін проти росії» від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08, пункт 76).

Використання Судом словосполучення «як правило» свідчить про те, що необхідність участі сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення, на яку поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ, не має абсолютного й безумовного характеру, а її відсутність не завжди свідчить про порушення судом вимоги безсторонності, яке б автоматично призводило до несправедливості судового провадження й нівелювало його результати.

За практикою ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, з огляду на суворість передбачених санкцією цієї статті стягнень у виді штрафу і позбавлення права керування транспортними засобами, їх каральну і профілактичну мету, у розумінні Конвенції вважається «кримінальним» (рішення у справах: «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany) від 21 лютого 1984 року, заява № 8544/79; «Шмауцер проти Австрії» (Schmautzer v.Austria) від 23 жовтня 1995 року, заява №15523/89;«Маліга проти Франції» (Malige v. France) від 23 вересня 1998 року, заява № 27812/95; «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine) від 6 вересня 2005 року, заява № 61406/00).

Згідно із законодавством України, керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням. Відтак, процедура розгляду відповідних судових справ належить до сфери регулювання не Кримінального процесуального кодексу України, а КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Участь прокурора під час розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачена лише у випадках, коли прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян (ч. 5 ст. 7 КУпАП).

Отже, прокурор під час розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення не може виступати стороною обвинувачення, позаяк він не порушував провадження у справі, не висував обвинувачення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не має відношення до складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів, оскільки такий обов`язок відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на зазначені обставини та визначену ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 250 КУпАП наглядову функцію прокурора у справах про адміністративні правопорушення, присутність останнього під час розгляду справи не здатна забезпечити змагальність під час судового процесу, позаяк залучення прокурора до участі у розгляді справи не призводить до появи у судовому процесі сторони обвинувачення, оскільки участь та правове становище такої сторони у справах про адміністративні правопорушення діючим КУпАП не визначається.

Також, у ч. 1 ст. 250 КУпАП для прокурора та його заступника передбачено право брати участь у розгляді справи. Однак, процесуального порядку забезпечення такої участі не передбачено ні цим Кодексом, ні Законом України «Про прокуратуру», ані підзаконними нормативно-правовими актами.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, участь прокурора у розгляді яких є обов`язковою, і справи за ст. 130 КУпАП до цього переліку не входять (ч. 2 ст. 250 КУпАП). Водночас штучне збільшення кола учасників очевидно може призвести до затягування розгляду справи та порушення розумних строків її розгляду.

Крім того, законодавець у главі 21 КУпАП «Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення» не включає прокурора до складу учасників цього провадження.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без участі прокурора відповідає вимогам КУпАП та інших законів України.

Поряд з цим, відповідно до сталої практики ЄСПЛ участь у судовому процесі сторони обвинувачення, як правило, є необхідною у разі проведення судом усного слухання справи, якщо сторона захисту при наданні їй можливості бути присутньою в судовому засіданні від реалізації цього права не відмовиться («Карєлін проти росії» від 20 вересня 2016 року, заява №926/08, пункт 76; «Озеров проти росії», заява №64962/01, пункти 52-54).

У справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року (заява №10644/08, пункт 65), визнаній ЄСПЛ керівною щодо справи «Бантиш та інші проти України», висновок щодо порушення вимоги неупередженості суду було зроблено в ситуації, яка характеризувалася таким поєднанням обставин: (1) в суді першої інстанції було проведено усне слухання; (2) жодна особа, яка представляє та обґрунтовує обвинувачення, будь то прокурор чи інша особа, не була присутня на слуханні; (3) заявниця була присутньою на слуханні та не визнала себе винною; (4) суд першої інстанції визнав заявницю винною та засудив її до п`яти днів тримання під вартою за неповагу до суду; (5) відповідно до чинного законодавства рішення не могло бути оскаржене.

В інших справах, у яких ЄСПЛ оцінив відсутність у судовому процесі сторони обвинувачення як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, коли національні суди допитували осіб, яких притягували до адміністративної відповідальності, а також із власної ініціативи викликали і допитували свідків. У результаті зазначених самостійних дій судові органи отримували додаткові докази, які використовували на обґрунтування своїх висновків про винуватість заявників у вчиненні адміністративних правопорушень (рішення у справах: «Карєлін проти росії» (Karelin v. Russia) від 20 вересня 2016 року, заява №926/08, пункт 16; «Озеров проти росії» (Ozerov v. Russia), № 64962/01, пункт 53; «Кривошапкін проти росії» (Krivoshapkin v. Russia) від 27 січня 2011 року, заява №42224/02, пункти 44, 45). Цим самим суди фактично перебирали на себе функцію прокурора щодо доведення обвинувачення.

До таких висновків прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 березня 2023 року у справі №208/712/19, переглядаючи справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП з підстави встановлення ЄСПЛ у справі «Бантиш та інші проти України» порушення п. 1 ст. 6 ЄКПЛ, у зв`язку з небезсторонністю суду з огляду на відсутність сторони обвинувачення.

У цій постанові Велика Палата Верховного суду прийшла до висновку, що суди під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, мають керуватися критеріями дотримання гарантій безсторонності суду, сформульованими ЄСПЛ у справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року (заява №10644/08, пункт 65), визнаній Судом керівною щодо справи «Бантиш та інші проти України».

Захисник не наводить жодних аргументів, які б свідчили про можливу необ`єктивність чи упередженість судді, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, або сумнів у її безсторонності, що було б підставою для залучення до участі у цій справі прокурора як сторони обвинувачення.

В ході розгляду справи суддею вживалися заходи, спрямовані на дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 . Зокрема, стороні захисту за її клопотанням було надано можливість ознайомитись з матеріалами справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також за клопотанням сторони захисту матеріали справ за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП було об`єднано в одне провадження. Крім того, суддею було задоволено клопотання захисника Самардіної А.О. та останній надано можливість брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» є неприпустимим спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Суддя у цій справі вживає всіх заходів щодо унеможливлення спрощеного підходу при її розгляді, забезпечує права сторони захисту та у повній мірі надає доступ до правосуддя.

За таких обставин, клопотання адвоката особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 захисника Давидова В.О. про залучення прокурора до участі у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 23, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання адвоката особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 захисника Давидова В`ячеслава Олександровича про залучення прокурора до участі у справі №155/968/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Копію постанови після виготовлення повного тексту надіслати на адресу учасників.

Повний текст постанови складено 24 липня 2024 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.