Справа № 304/1664/24 Провадження № 3/304/1084/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року м. Перечин

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки та зареєстрованої у АДРЕСА_1 , медсестри-анестезиста, громадянки України,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

двадцять восьмого червня 2024 року близько 22.10 год ОСОБА_1 за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме висловлювалася на його адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілого.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала повністю, щиро розкаялася та пояснила, що примирилася з чоловіком. Вказане у судовому засіданні підтвердив і потерпілий ОСОБА_2 , який просив закрити справу за малозначністю діяння.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Європейським Судом з прав людини неодноразово було наголошено, що суди при оцінці доказів мають керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Яременко проти України» від 12.06.2008, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008).

Суд встановив, що крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини, така підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 245302 від 28 червня 2024 року, рапортом помічника чергового відділення поліції № 1 Попки І.М. від 28 червня 2024 року, а також письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 29 червня 2024 року та ОСОБА_3 від 28 червня 2024 року.

Наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася, а також те, що вчинене нею діяння хоча формально і містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, однак не представляє великої суспільної небезпеки, таке не спричинило будь-якої значної шкоди громадським чи державним інтересам, будь-які негативні наслідки від нього не наступили, оскільки вона з чоловіком примирилася, тому суддя вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП, обмежившись щодо неї усним зауваженням.

Керуючись ст. 22, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Ганько І. І.