Справа № 595/1226/24
Провадження № 3/595/668/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2024 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , середньою освітою, розлученої, непрацюючої, до адміністративної відповідальності протягом року не притягалася,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 163773 від 15 липня 2024 року, 12 липня 2024 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем проживання в АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру стосовно батька ОСОБА_2 , що виразилось у нецензурній лайці, образливих словах, що принижують людську честь та гідність особи, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вину заперечила та пояснила, що вона будь-яких протиправних дій відносно батька ОСОБА_2 не вчиняла. На подвір`ї домогосподарства батько насмітив, вона йому зробила зауваження, на що він почав її обзивати, тому між ними виникла словесна перепалка, однак жодних нецензурних слів у сторону батька вона не говорила.

Присутній в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що 12 липня 2024 року між ним та дочкою виник словесний конфлікт.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає наслідки насильства, а саме, наявність чи відсутність шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути чи була завдана. Тобто домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, яка включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно п.11 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що приводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Відповідно до методичних роз`яснень щодо природи домашнього насильства визначено, що метою такого завжди є встановлення контролю над жертвою, коли кривдник намагається бути єдиним «розпорядником» її життя. Підкоряючись, жертва стає безпорадною, не може правильно оцінювати ситуацію, більше навіть не намагається себе захистити.

КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства. Будь-яка суперечка чи конфлікт, які виникають між членами сім`ї, не можуть однозначно трактуватись, як домашнє насильство.

До протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не долучено жодного доказу на підтвердження обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу прийняття заяви від ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення (або таке готується) від 15 липня 2024 року, такий повідомив про те, що 12 липня 2024 року близько 13.00 год. ОСОБА_1 , жителька с. Старі Петликівці, за місцем проживання вчинила стосовно нього домашнє насильство психологічного характеру, в ході якого ображала його різними нецензурними та образливими словами.

Сама по собі заява ОСОБА_2 не можна вважатися достатнім доказом на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 від 12 липня 2024 року пояснив, що 12 липня 2024 року близько обіду на належному йому житловому господарстві ОСОБА_1 чіплялась до нього, обзивала його нецензурними словами, принижувала словесно його честь та гідність. Після цього він по даному факту звернувся вполіцію.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 від 15 липня 2024 року, вона проживає в АДРЕСА_2 , разом з чоловіком ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_1 . Її дочка та чоловік тривалий період часу сваряться між собою. Останній раз таке було на їхньому житловому господарстві 12 липня 2024 року близько обіду. Даний конфлікт був короткочасний та в словесній формі.

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 від 15 липня 2024 року, повідомила, що 12 липня 2024 року близько 13.00 год. вона перебувала за місцем мешкання, де її батько порався по господарству та повитягував дошки, де були свині. Вона зробила йому зауваження, після чого він почав її ображати, висловлюватись грубою нецензурною лайкою.

Інші належні та достатні докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення суду не надані.

Суд звертає увагу, що до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не долучено жодного доказу, передбаченого ст. 251 КУпАП, на підтвердження обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, відсутні будь-які інші докази, які б указували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, які містять ознаки правопорушення, визначені диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім цього, в судовому засіданні із усних пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено, що 12 липня 2024 року між ними виник словесний побутовий конфлікт.

За даними характеристики №273, виданої 18 липня 2024 року Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_1 проживає в будинку батька в АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 тимчасово не працює, відомостей про притягнення її до кримінальної чи адміністративної відповідальності немає. Скарги від жителів села щодо поведінки останньої не надходили. Неодноразово поступали скарги від батька ОСОБА_4 про вчинення сварок та скандалів з дочкою ОСОБА_5 .

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи фактичні дані, які наявні в матеріалах справи, суд не вбачає достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства психологічного характеру стосовно батька ОСОБА_2 за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що по справі немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 173-2, 245, 247, 252, 255, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена через Бучацький районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. І. Созанська