Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/324/24 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суддя Янчук С.В.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В., розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2024 року якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Новоєгорівка Баштанського району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 діб.

За постановою судді, 08.04.2024 р. близько 16.00 год. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 умисно висловлював образи і нецензурну лайку в сторону своєї співмешканки ОСОБА_2 , яка проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить постанову судді змінити в частині призначеного покарання та призначити йому покарання у виді громадських робіт в мінімальному розмірі.

З приводу інкримінованого йому правопорушення, зауважує, що між ним та співмешканкою трапилась сварка, в якій він, не застосовуючи фізичної сили, не стримався і висловився нецензурно. Водночас, вказані дії не є яскраво вираженою ознакою його стійкої антисоціальної, агресивної, незаконної поведінки, яка була б притаманна його особі, оскільки зазначене трапилось за певних обставин за певної раптово виниклої непередбачуваної ситуації, в якій він допустив тимчасову нестриманість, причому лише у висловлюваннях, не допустивши більш вагомих незаконних дій, які б могли потягти за собою більш значущу шкоду потерпілій стороні.

Разом з тим, у скоєному він кається і щиро жалкує. З потерпілою майже відразу після сварки вони примирились та остання не має до нього жодних претензій. За місцем проживання він характеризується добре, раніше ні до якого виду відповідальності за вчинення будь-яких незаконних дій не притягувався, а тому вважає, що застосування до нього найбільш суворого покарання є безпідставним, адже покарання у виді громадських робіт було б таким, що абсолютно відповідало б і його особі, і характеру, обставинам, наслідкам скоєного ним, було б адекватним покаранням вчиненому правопорушенню, і могло б сприяти тому, що ним виконано було б певну корисну роботу наприклад в своїй громаді, не допущено було б державних витрат на його утримання під арештом, і він мав би змогу працювати і заробляти кошти для себе і своєї родини.

В апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи яке апелянт зазначив, що він не був присутній під час судового розгляду. Копію оскаржуваної постанови він отримав поштовим відправленням лише 01.06.2024 р., що свідчить про поважність причин пропуску строку на оскарження.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи призначався на 21.05.2024 р., про що ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення SMS повідомлення. Цього ж дня суддя постановив оскаржуване рішення, у відсутність ОСОБА_1 , копія якого направлена засобами поштового зв`язку 22.05.2024 р.

З огляду на те, що ОСОБА_1 наведені об`єктивні причини пропуску строку апеляційного оскарження, з метою недопущення надмірного формалізму та надання можливості реалізувати право на апеляційний перегляд судових рішень, вважаю за необхідне визнати їх поважними, задовольнити клопотання та поновити вказаний строк.

Висновок судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгоджується з наявними в матеріалах справи доказами, об`єктивність яких сумнівів не викликає та не оскаржується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, передбачена відповідальність визначена ст. 173-2 КУпАП.

Санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визначено, що вказані дії тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 32 КУпАП, адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб. Адміністративний арешт призначається районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею).

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягався, вчинив адміністративне правопорушення, яке посягає на громадський порядок і громадську безпеку. Визнав свою вину у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення обставини, які обтяжують відповідальність правопорушника, відсутні, матеріальна шкода не заподіяна.

При накладенні стягнення апеляційний суд також враховує характеристику, надану старостою Новоєгорівського старостинського округу, відповідно якій, ОСОБА_1 за місцем мешкання характеризується посередньо. На даний час не працює, тимчасово займався ремонтом автомобілів. Спиртними напоями не зловживає. Коло друзів обмежене. З сусідами ввічливий. Громадський порядок не порушує, заяв та скарг на його поведінку не надходило.

Також, апеляційний суд зауважує, що суддею місцевого суду не зазначено у постанові те, у чому саме полягає виключність випадку, та байдужість ставлення правопорушника до вчиненого, у зв`язку із чим суд наклав на ОСОБА_1 стягнення у виді арешту, при наявності у санкції статті альтернативних видів стягнення.

Враховуючи характер та наслідки вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, визнання ним вини та ставлення до вчиненого, дані про його особу, апеляційний суд вважає необхідним змінити постанову судді місцевого суду в частині визначеного адміністративного стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 інший вид стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 173-20 КУпАП, у виді громадських робіт строком 30 годин, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

За таких обставин адміністративне стягнення у виді арешту не відповідає меті адміністративного стягнення, визначеній у ст. 23 КУпАП, і є занадто суворим, тому його апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова, яка оскаржується, підлягає зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 , змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Застосувати до ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва