ПОСТАНОВА

іменем України

08 липня 2024 рокуСправа №451/841/24
Провадження № 3/451/513/24

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., при розгляді матеріалів адміністративної справи, які надійшли з Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, одруженої, зі середньо-спеціальною освітою, працюючої продавцем, зареєстрованої та проживаючої на АДРЕСА_1 , не є особою з інвалідністю, раніше до адміністративної відповідальності не притягалася,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП,

у с т а н о в и л а :

із Протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАД №554366 від 7 червня 2024 року, видно, що ОСОБА_1 , 7 червня 2024 року приблизно о 15 год 30 хв на вулиці Центральній, 4 у селі Забава Червоноградського району Львівської області здійснила продаж з рук 1 (однієї) пачки сигарет торгової марки «Прилуки» без марки акцизного податку за ціною 75 (сімдесят п`ять) гривень, чим порушила вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995, вилучено 12 (дванадцять) пачок сигарет, загальна сума - 900 (дев`ятсот) гривень, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явилася, подала письмові пояснення, які підтримала у судовому засіданні. Зазначає, що вину у інкримінованому їй правопорушенні не визнає, оскільки жодних протиправних дій не вчиняла, та вважає, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, у діях ОСОБА_1 відсутній склад даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП. ОСОБА_1 просила клопотання про закриття провадження задовольнити.

Суддя, заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, виходячи з такого.

На підтвердження винності ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, суду подано: Протокол про адміністративне правопорушення, серії ВАД №554366 від 7 червня 2024 року (а.с.1); рапорт Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області від 7 червня 2024 року (а.с.2,2-зворот); письмові пояснення ОСОБА_2 від 7 червня 2024 року (а.с.3,3-зворот); письмові пояснення ОСОБА_1 від 7 червня 2024 року (а.с.4,4-зворот); письмові пояснення ОСОБА_3 від 7 червня 2024 року (а.с.5,5-зворот); квитанція Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області №1163 від 7 червня 2024 року (а.с.6); рапорт Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області від 7 червня 2024 року (а.с.7); письмова заява ОСОБА_1 від 7 червня 2024 року (а.с.8); рапорт Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області від 20 червня 2024 року (а.с.16,16-зворот).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 156 КУпАП, як торгівля тютюновими виробами з рук.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В Кодексі України про адміністративні правопорушення визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що виноситься в конкретній адміністративній справі. У них, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, де передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, органом поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 156 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

У протоколі про адміністративне правопорушення не викладено всіх елементів складу правопорушення, яке передбачає відповідальність за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП полягає у торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами з рук, тобто торгівля означеними виробами суб`єктами, які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення такої торгівлі. До того ж не має значення наявність та дійсність акцизних марок тощо.

Крім того, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима.

Судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено об`єктивну сторону адміністративного правопорушення з урахуванням особливостей диспозиції ч. 3 ст. 156 КУпАП: не вказано кому ОСОБА_1 здійснювала продаж тютюнових виробів.

Санкція ч. 3 ст. 156 КУпАП передбачає накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

При цьому, матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП, в порушення ст. 265 КУпАП не містять протоколу про вилучення речей і документів, а саме виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі, поміж іншого, зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Диспозиція ч. 3 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за торгівлю, зокрема, тютюновими виробами з рук. Таким чином, диспозиція ч. 3 ст. 156 КУпАП в частині здійснення торгівлі тютюновими виробами з рук, відсилає до інших законів, якими передбачена така заборона.

Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення за зазначеною статтею КУпАП повинно бути зазначено конкретну норму закону, якою передбачено заборону здійснення торгівлі тютюновими виробами з рук.

Суд встановив, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за торгівлю тютюновими виробами з рук на АДРЕСА_2 , а протокол відносно неї не містить правильного посилання на норму закону, яка передбачає заборону такої торгівлі, проте містить посилання на порушення ОСОБА_1 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995, разом з тим, вказана стаття не містить заборони такої торгівлі, а тому є незрозумілим, яку ж саме норму закону було порушено особою, відносно якої складено протокол.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків..., а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 9 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30 травня 2013 року, заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання потрібно вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких фактичних даних, на підставі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, а тому даний протокол, у сукупності з іншими матеріалами, не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі, тому суд вважає, що в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП, закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд Львівської області.

СуддяСеменишин О. З.