Справа № 203/82/24
Провадження № 3/0203/423/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ФОП ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2024 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська з Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ФОП ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який не визнав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначивши, що він виконує свої батьківські обов`язки та прийшов за своїми дітьми до навчального закладу у день події. Проте посварився з працівником ліцею, а у протоколі вказані голослівні твердження, у дітей є все, він сам їх виховує, бо мати дітей померла.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши норми чинного законодавства України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28.12.2023 року, серії ВАД №345959, 01.12.2023 року о 13:00 годині громадянин ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме забрав дітей з Дніпровського ліцею №144, будучи на підпитку та поводив себе агресивно, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У ході судового розгляду справи судом також були досліджені: протокол про адміністративне правопорушення від 28.12.2023 року, серії ВАД №345959, зміст якого описаний вище; лист від 05.12.2023 року Управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради щодо перебування з 06.04.2023 року на обліку дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як таких, що опинились в складних життєвих обставинах, з підстав «проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей», та щодо розгляду питання притягнення батька ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків; пояснення від 28.12.2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Водночас у ході судового розгляду справи судом була встановлена відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, зокрема, об`єктивної та суб`єктивної сторони. Оскільки не долучено жодного належного та допустимого доказу на підтвердження складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП в діях ОСОБА_1 , який навпаки прийшов забрати своїх дітей до ліцею, виконуючи свій батьківський обов`язок. Водночас відносини між батьком дітей та працівниками закладу не становлять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Так, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП (в редакції, чинній станом на момент вчинення адміністративного правопорушення), ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Батьки зобов`язані поважати дитину.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Об`єктом вказаного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дітей.

У ч. 1 ст. 34 Цивільного кодексу України визначено, що дитина це особа до досягнення нею повноліття, що за українським законодавством настає з 18 років. Наявність у особи правового статусу дитини означає, що вона має відповідні права та обов`язки дитини. Спеціальні норми, якими конкретизовано обсяг прав і обов`язків дитини, наведено як у Сімейному кодексі України (ст. ст. 148, 149, 152, 160, 177, 179, 243, 247, 253 тощо), так і в Цивільному кодексі України (ст. ст. 31, 32, 33). До того ж, права дитини підлягають спеціальному захисту на підставі положень Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року. Крім того, нормами Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків (ст. 150).

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких діях: 1) ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (ч. 1) (формальний склад); 2) вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачена цим Кодексом (ч. 2) (матеріальний склад); 3) вчиненні неповнолітніми діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність (ч. 3) (матеріальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку фізичні осудні особи батьки, або особи, що їх замінюють.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Водночас у матеріалах справи відсутні докази наявності умислу в особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ході судового розгляду справи судом було встановлено, що до матеріалів справи не додано жодних доказів на підтвердження того, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. У зв`язку з цим, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивна сторона адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона правопорушення, тобто умисел на вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а доказів зворотного суду не надано.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку щодо необхідності закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 184, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283-285 КУпАП, суд,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ф.М. Ханієва