Провадження № 3/127/5440/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2024 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шидловський О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ЗСУ, командир взводу охорони військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КупАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.07.2023 №212 старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду командира взводу охорони військової частини НОМЕР_1 Військово-медичного клінічного центру центрального регіону.

Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2024 №126-НР старший лейтенант ОСОБА_1 06.05.2024 заступив в добовий наряд черговим частини з о 08.00 до 07.06.2024 08.00 год.

Відповідно до Інструкції чергового військової частини НОМЕР_1 затвердженої командиром військової частини НОМЕР_1 від 25.05.2023 до функціональних обов`язків чергового по частині НОМЕР_1 серед іншого входить: про самовільне залишення лікувального закладу військовослужбовцем, що перебуває на лікуванні доповідати командиру військової частини НОМЕР_1 та черговому ІНФОРМАЦІЯ_2 усно (протягом 15 хвилин) т.ф. 65-22-115 і протягом доби з моменту надання усної доповіді - письмово.

06.05.2024 близько 20.00 черговий лікар військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант медичної служби ОСОБА_2 виявила відсутність військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_3 , який перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_1 з 10.04.2023, після чого одразу повідомила чергового частини старшого лейтенанта

ОСОБА_4 свою чергу старший лейтенант ОСОБА_1 , всупереч Інструкції чергового військової частини НОМЕР_1 затвердженої командиром військової частини НОМЕР_1 від 25.05.2023 не повідомив чергового ІНФОРМАЦІЯ_2 про самовільне залишення лікувального закладу військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_3 , що унеможливлювало організувати розшукові заходи військовослужбовця та виконання покладених обов`язків посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно вимог Закону України „Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України.

Доповідь про самовільне залишення лікувального закладу військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_3 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла лише 09.05.2024.

Між тим, як свідчать результати перевірки таке ігнорування вимог нормативно - правових актів та Статутів Збройних Сил України опосередковано призводить до формування відчуття безкарності та вседозволеності у правопорушників, є побічним потуранням для протиправних дій.

Таким чином, всупереч вимогам ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 3, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України Інструкції чергового військової частини НОМЕР_1 щодо надання доповідей, донесень та розшуку військовослужбовців, які самовільно залишили військову частину НОМЕР_1 (лікувальний заклад, який розташований у АДРЕСА_1 ) або місце служби затвердженої командиром військової частини НОМЕР_1 від 25.05.2023, старший лейтенант ОСОБА_5 , 06.05.2024 виконуючи обов`язки чергового частини НОМЕР_1 , будучи військовою службовою особою, вчинив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, а саме: всупереч вимогам Інструкції чергового військової частини НОМЕР_1 щодо надання доповідей, донесень та розшуку військовослужбовців, які самовільно залишили військову частину НОМЕР_1 (лікувальний заклад) або місце служби затвердженої командиром військової частини НОМЕР_1 від 25.05.2023 усно (протягом 15 хвилин) і протягом доби з моменту надання усної доповіді - письмово не повідомив чергового ІНФОРМАЦІЯ_2 про самовільне залишення лікувального закладу військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_3 , що призвело до несвоєчасного отримання посадовими особами Вінницького ЗВ ВСП інформації, неможливості реагування на вказану подію та надання доповіді вищому командуванню.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені інкримінованого адміністративного правопорушення визнав в чому щиро розкаявся. Просив суд суворо його не карати, оскільки він зробив для себе належні висновки, до вчиненого ставиться самокритично, а тому запив, що в майбутньому подібного більше ніколи не повториться.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною протоколом про адміністративне правопорушення ОДВ/141 від 26.06.2024 та іншими долученими до матеріалів справи доказами.

За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Враховуючи особу правопорушника, а також той факт, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше не притягувалась, вину визнав в чому щиро розкаявся, зробив для себе належні висновки, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи те, що своїми діями ОСОБА_1 не завдав будь-якої значної шкоди державному або громадському порядку, правам і свободам громадян, вину визнав в чому щиро розкаявся, суд приходить до висновку, що дане правопорушення не становить великої суспільної небезпеки, не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам і є малозначним.

Таким чином, ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП, слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП в силу малозначності та обмежитись усним зауваженням, а справу закрити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 22, 172-15, 283, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, закрити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: