Справа № 358/1960/23 Провадження № 3/358/124/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Лебединець Г.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Божка М.І., розглянув матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, військовослужбовець, мешкає: АДРЕСА_1 ,якому роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

02.12.2023 о 23-40 год. ОСОБА_1 в м.Богуслав по вул.Франка керував автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager 6810 та проходження такого огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.

Оскільки дії водія ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Суду показав, що дійсно при зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, він керував автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений співробітниками поліції на вул.Франка. Останні повідомили його, що надійшло повідомлення зі служби 102 про порушення ним правил ПДР а саме здійснення зупинки на пішохідному переході. Жодних доказів факту порушення ним ПДР співробітники поліції не надали, інших протоколів та постанов за порушення ПДР у відношенні нього не складалося і не виносилося. Вважає, що співробітники поліції не мали законних підстав для його зупинки та не повідомили про причини зупинки. Щодо ознак сп`яніння зазначив, що алкоголь він не вживав, на відео поводив себе адекватно. Зміну забарвлення шкіряного покриву обличчя пояснив тим, що в автомобілі було тепло, в той час як на вулиці, з огляду на пору року, було холодно та він змерз. Інших ознак сп`яніння не було. Свідки стояли далеко та не могли бачити та засвідчити ознаки сп`яніння. Направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння йому не надавали, тому коли наступного дня він самостійно поїхав до лікарні в м.Миронівка для проходження огляду на стан сп`яніння, йому відмовили у проведенні такого огляду оскільки із ним не було співробітників поліції, які його направили. В своїх письмових поясненнях він зазначив, що не вистачає часу на проходження огляду, оскільки невдовзі розпочиналася комендантська година. З цих підстав просив провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_2 , яка знаходилася в салоні автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 із Павліченком та свідком ОСОБА_3 , зазначила наступне. При вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, їх автомобіль був зупинений співробітниками поліції біля СТО по вул.Франка. Останні повідомили, що надійшов виклик на 102 про те, що водій автомобіля Volkswagen порушує ПДР. Однак жодних доказів факту порушення ПДР вони не пред`явили. В ході розмови співробітники поліції запропонували ОСОБА_4 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, він відповів відмовою, оскільки не мав ознак сп`яніння та не було законних причин для зупинки їх транспортного засобу. На їх питання чи зможуть вони самостійно пройти огляд в лікарні, їм поліцейські повідомили, що можна. Наступного дня ОСОБА_4 поїхав до лікарні пройти огляд на стан сп`яніння, однак в лікарні йому відмовили. О котрій годині вони поїхали до лікарні не пам`ятає. Свідки при оформленні протоколу стояли далеко, близько не підходили, тому не могли пересвідчитись у наявності чи відсутності у ОСОБА_4 ознак сп`яніння. Вони лише розписалися у протоколі. Ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не було.

В судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_3 , який знаходився в салоні автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 із Павліченком та свідком ОСОБА_2 , зазначив наступне. При вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, їх автомобіль був зупинений співробітниками поліції біля СТО по вул.Франка. Останні повідомили, що надійшов виклик на 102 про те, що водій автомобіля Volkswagen порушує ПДР. Однак жодних доказів факту порушення ПДР вони не пред`явили. Зазначив, що саме у нього (свідка ОСОБА_5 ) були ознаки сп`яніння, оскільки він випив бокал вина. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці, оскільки як свідки були залучені співробітники ТЦК, які не можуть бути свідками. В лікарню ОСОБА_4 погодився їхати самостійно, однак направлення йому не дали. Останній поводив себе адекватно та не мав ознак сп`яніння, спілкувався спокійно. Свідки не підходили близько до ОСОБА_4 .

В судовому засіданні захисник адвокат Божок М.І. просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. Свою позицію обгрунтував тим, що відео не містить підтвердження ознак сп`яніння у ОСОБА_1 . Свідки захисту підтвердили, що ознак сп`яніння ОСОБА_1 не мав. Направлення до лікарні не було виписано та не вручалося ОСОБА_4 . Останній намагався пройти огляд на стан сп`яніння, однак в лікарні йому відмовили. На переконання сторони захисту відсутні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому просив закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Суд, вислухав пояснення учасників справи, думку захисника, дослідив матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Правилами дорожнього руху регламентовано, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, та передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу. Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічні положення щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів про визначення стану сп`яніння закріплені у п.п. 3, 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, та п.п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року №1413/27858.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, ОСОБА_1 зазначених вище вимог наведених Правил не дотримався, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм указаних правил ПДР;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-рапортом інспектора-чергового ЧЧ ВП №2 Обухівського РУП від 02.12.2023, відповідно до якого 02.12.2023 о 23:31 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в м.Богуслав вул.І.Франка водій автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 порушує ПДР, а саме стоїть на пішохідному переході;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які узгоджуються з іншими матеріалами справи, та які суд оцінює в сукупності із іншими доказами;

-розписку іншого водія про доставку транспортного засобу за місцем мешкання ОСОБА_1 .

Суд вважає, що дії працівників поліції, у цій ситуації, є вірними, оскільки ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що є окремим складом правопорушення та є закінченим з моменту такої відмови.

На переконання суду, ОСОБА_1 маючи дійсне посвідчення водія та склавши відповідний іспит, повинен у повному обсязі знати Правила дорожнього руху.

Так, як зазначено у ПДР водій транспортного засобу, як учасник дорожнього руху, відповідно до вимог п. 1.3 Правил дорожнього руху України зобов`язаний знати й неухильно виконувати вимоги цим Правил, зокрема, й тих, які зобов`язують водіїв виконувати вимоги поліцейських. Пунктом п. 2.5 ПДР України передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відеозапис є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксована подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом, свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме, відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007 постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній керуючи транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Щодо доводів сторони захисту про адекватну поведінку ОСОБА_1 на відеозаписі під час складання адміністративних матеріалів, що підтвердили, також, свідки захисту, суд зазначає, що виявлення ознак сп`яніння відноситься до дискреції співробітників поліції, оскільки відповідно до ст. 6 КУпАП працівники поліції здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню. Крім того, відповідно до Закону України «Про поліцію» Національна поліція - орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Таким чином, саме на співробітників поліції покладено обов`язок, при виявленні в водія ознак сп`яніння, пропонувати та проводити відповідний огляд із використанням спеціальних технічних засобів.

Доводи сторони захисту щодо відсутності доказів законності підстав для зупинки транспортного засобу спростовуються наявним в матеріалах справи рапортом інспектора-чергового ЧЧ ВП №2 Обухівського РУП від 02.12.2023, відповідно до якого 02.12.2023 о 23:31 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в м.Богуслав вул.І.Франка водій автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 порушує ПДР, а саме стоїть на пішохідному переході. Вказаний рапорт підтверджує наявність законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4 з урахуванням вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію».

Щодо доводів сторони захисту, що свідки, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, знаходилися далеко від ОСОБА_4 та не могли бачити наявність у нього ознак сп`яніння, суд зазначає наступне. Так відеофайл «_0312» підтверджує факт присутності свідків поряд із співробітниками поліції та ОСОБА_1 під час відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичній установі. Вказане підтверджує факт дотримання поліцейськими вимог ст.266 КУпАП щодо залучення свідків для підтвердження такої відмови з боку водія, у якого поліцейськими виявлені ознаки сп`яніння.

Щодо доводів сторони захисту, що ОСОБА_1 не вручалося направлення на проходження огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, тому йому було відмовлено у проведенні такого огляду при самозверненні наступного дня, суд зазначає наступне. Так, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння передається співробітником поліції уповноваженій особі медичної установи, уповноваженій на проведення такого огляду, а не особі, яка направляється на такий огляд.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, відповідне направлення долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Твердження ОСОБА_1 про те, що наступного дня йому було відмовлено у проведенні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння через відсутність відповідного направлення та співробітників поліції, які його направили, суд вважає необгрунтованими та зазначає наступне.

Так, ОСОБА_1 поїхав до медичного закладу наступного дня лише о 13:20 год, що підтверджується рапортом інспектора ЧЧ ВП №2 про отримання скарги на дії поліцейських, в той час як діючим законодавством закріплено вимогу щодо необхідності проходження медичного огляду не пізніше ніж протягом 2-х годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду. Огляд проведений після двох годин вважається недійсним. ( Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затв.Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735).

Таким чином, доводи сторони захисту не спростовують висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, суд враховує обставини, визначені ст. 33 КУпАП, і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, ч.1 ст.130, 251, 252, 283-285, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/21081300, код тримувача (код за ЄДРПОУ):37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Кода банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UА 0010001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300 ) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь Державної судової адміністрації України у сумі 605,60 грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UА0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець