ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1399/24 Справа № 220/616/24 Суддя у 1-й інстанції - Дурач О.А. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретаря судового засідання Примак Н.М.,

захисника Кравчуна Д.В.,

апеляційну скаргу захисника Кравчуна Д.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 квітня 2024 року встановлено, що 31.03.2024 року о 11-43 год. в Донецькій області, Волноваського району, автодорога Н-15 Запоріжжя-Донецьк 143 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 210990», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився із застосуванням технічного пристрою «Драгер 68-10», тест №01326, результат 0,46 % проміле алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування транспортним засобом був відсторонений.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Кравчун Д.В. просить постанову Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржена постанова суду 1-ї інстанції є незаконною та необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи.

Вважає, що суд 1-ї інстанції допустив спрощений підхід при розгляді даної справи, всебічно не з`ясував всіх обставин події.

Зазначає, що огляд на стан сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_1 проведений неуповноваженою особою та з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, тому є недійсним. Судом не враховано, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, про що він повідомив працівників поліції при зупинці транспортного засобу під його керуванням, тому на нього не поширюються положення Інструкції №1452/735 та Порядок № 1103, а адміністративний матеріал може бути складений працівником Національної поліції Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Звертає увагу, що до ОСОБА_1 не може бути застосовано адміністративне стягнення, а матеріали про правопорушення слід передати відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

Зауважує, що мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, і у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле. Таким чином, вміст алкоголю, що видихав ОСОБА_1 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.

Звертає увагу, що відеозапис, наявний в матеріалах справи, починається 31.03.2024 року об 10:59 хв. та закінчується 31.03.2024 року об 11:39 хв., а в протоколі про адміністративне правопорушення час вчинення зазначено як 31.03.2024 року об 11:47 хв.

Зазначає, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції було проведено 31.03.2024 року технічним приладом, сертифікація якого скінчилась 27.01.2024 року, про що було зазначено самим працівником поліції.

Вказує, що фактичного розгляду справи з реалізацією міжнародних стандартів у сфері правосуддя не відбулося, а весь розгляд справи звівся до того, що суддя просто виніс постанову у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, нехтуючи її процесуальними правами, передбаченими Конституцією України, КУпАП та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Позиції сторін в суді :

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляд справи за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , належним чином повідомленого про місце, день та час судового розгляду, клопотань від якого про відкладення судового розгляду не надходило.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а постанову суду 1-ї інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.9 а ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобомособ і, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

В судовому засіданні встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Посилання адвоката Кравчуна Д.В. на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому наслідком не залучення поліцейськими під час огляду на стан сп`яніння представників Військової служби порядку у Збройних Силах України є недійсність такого огляду, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки у даній ситуації він був учасником дорожнього руху. За змістом ст. 15 КУпАП за порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, він як військовослужбовець несе адміністративну відповідальність на загальних підставах. Крім того, на обставини, за яких був зупинений поліцейськими ОСОБА_1 , не розповсюджується положення ст. 266-1 КУпАП. Окрім того, матеріали справи не містять жодного документу на підтвердження перебування ОСОБА_1 на службі у Збройних Силах України та знаходження під час оформлення адміністративних матеріалів при виконанні службових обов`язків.

Крім того, згідно зі п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Отже, законодавством України встановлений мінімальний показник вмісту алкоголю в крові 0,2‰, при наявності якого, можна стверджувати про перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. Разом з цим, у водія ОСОБА_1 встановлений показник 0,46‰, що перевищує встановлену межу національним законодавством більше, ніж вдвічі допустиму норму та свідчить про беззаперечне перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння. Отже, нормами національного законодавства врегульовано питання меж допустимості показника вмісту алкоголю в крові, тому застосування норм міжнародного законодавства в даній справі є необґрунтованим стороною захисту.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказами, яким суд дав належну та повну оцінку, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 677592 від 31.03.2024 року, згідно якого викладені обставини скоєного правопорушення;

- даними, наявними в роздруківці показання алкотестера «Драгер 68-10», тест №1326 від 31.03.2024 р., вміст алкоголю становить 0,46 % проміле;

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1788945, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП;

- довідкою до протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 677592 від 31.03.2024 року, згідно якої за обліками Національної автоматизовано-інформаційної системи МВС України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким мешкає: АДРЕСА_1 , до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП не притягався;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції від 31.03.2024 року, на ім`я ОСОБА_1 , на огляд до Добропільської ЛІЛ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відносно ОСОБА_1 , де зазначено, що за результат огляду 0,46 % проміле, з результатами огляду ОСОБА_1 згоден, що підтверджується його підписом в акті;

- відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер 68-10»;

- військовим квитком серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із дослідженого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер 68-10» проходив за його згодою (відеозапис, починаючи з 0:03:55). Не заперечував, що в нього «є вихлоп, оскільки учора поминали хлопців» (відеозапис, починаючи з 0:02:13) та погодився з результатом тестування.

Доводи сторони захисту, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції було проведено 31.03.2024 року технічним приладом, сертифікація якого скінчилась 27.01.2024 року, апеляційний суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Із роздруківки чеку показання алкотестера «Драгер 68-10», тест №1326 від 31.03.2024 року вбачається, що даний прилад пройшов повірку 27.07.2023 року (а.с. 9).

Разом з тим, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.2023 року № 440 «Про деякі питання повірки законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного та надзвичайного стану», що набрала чинності 04 червня 2023 року та є чинною на день апеляційного розгляду, установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану, чинні на територіях можливих бойових дій протягом шести місяців з дати припинення можливості бойових дій на таких територіях відповідно до переліку.

Відповідно до затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією № 309 від 22.12.2022 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 р. №1668/3900), місце вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 автодорога Н-15 Запоріжжя-Донецьк 143 км Волновахського району Донецької області відноситься до території на якій ведуться бойові дії з 21.06.2023 року. Станом на час апеляційного розгляду дата закінчення бойових дій на такій території, відповідно до вказаного Переліку, не зазначена. Отже, апеляційні доводи захисника в цій частині є необгрунтованими.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду водія на стан сп`яніння, рапорту і відеозапису подій, що мали місце 31.03.2024 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Під час апеляційного розгляду не було встановлено будь-яких порушень працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 та підстав для визнання доказів недопустимими або неналежними, тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апелянта з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника Кравчуна Д.В. та скасування постанови суду першої інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Кравчуна Д.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин