Провадження 3/127/5529/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від ВАП УПП у Вінницькій області ДПП НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 2 ст. 1732 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

24.06.2024 поліцейським взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП у Вінницькі області ДПП старшим сержантом поліції Чешківським О.С. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 081201. З даного протоколу вбачається, що «24.06.2024 о 01 год. 00 хв. у АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 вчинив стосовно своєї бабусі ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, ображав потерпілу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав психологічних страждань». Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме: шляхом надіслання повісток засобами поштового зв`язку, що підтверджується наявним в матеріалах справи відповідним поштовим повідомленням, яке повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Судом враховано, що день проставлення у поштовому відправлення відмітки про відсутність особи за місцем проживання, враховуючи при цьому повідомлення адреси безпосередньо цією особою, про що вказано в протоколі, є днем вручення судової повістки, зважаючи, що іншої адреси цією особою суду повідомлено не було. Таким чином, судом дотримано прав та процесуальних гарантій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом враховано, що явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання є суб`єктивним процесуальним правом, і як кожне суб`єктивне право це гарантовані законом вид і міра можливої або дозволеної поведінки особи і реалізація суб`єктивного права залежить від розсуду, бажання і волі уповноваженої особи.

Водночас, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1732 КУпАП, не є обов`язковою.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 268 КУпАП, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Клопотання про забезпечення та/або витребування доказів, виклик свідків тощо від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надходили.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи вбачається, що 24.06.2024 близько 01 год. 00 хв. її онук - ОСОБА_1 , який проживає разом з нею, почав псувати усі речі, які знаходились в квартирі, без будь-яких на те причин. Така поведінка онука є не вперше, онук постійно створює нестерпні умови для проживання, постійно ображає потерпілу нецензурною лайкою, ставить підніжки для того щоб вона впала та погрожує фізичною розправою.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 24.06.2024 о 01 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом із своєю бабусею ОСОБА_2 , ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та створював нестерпні умови для проживання, що спричинило в останньої емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, у зв`язку із чим нею було викликано працівників поліції.

Інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Зданевичем В. було проведено опитування потерпілої ОСОБА_2 за її добровільної згоди, як те вбачається із форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства. При цьому, ОСОБА_2 на запитання: «Чи кривдник колись погрожував застосувати та/або застосовував зброю або інші предмети, які можуть спричинити шкоду життю та здоров`ю постраждалої особи та/або її дітям?» (питання № 1), «Чи кривдник погрожував вбити постраждалу особу та/або її дітей?» (питання № 2), «Чи кривдник залякував, переслідував або погрожував постраждалій особі та/або її дітям?» (питання № 10), «Чи вплинула поведінка кривдника на безпеку постраждалої особи та/або безпеку її дітей?» (питання № 13), «Чи кривдник має наркотичну залежність або зловживає наркотичними речовинами?» (питання № 15), «Чи перебуває сім`я постраждалої особи під соціальним супроводом?» (питання № 22), та «Чи є щось додаткове, що змушує постраждалу особу турбуватися про її безпеку?» (питання № 27) відповіла «Так», шляхом проставлення відповідної позначки, та зазначенням у питанні № 27 «щоб не обзивався; постійно ставить підніжки для того щоб впала» (дослівно).

Працівником поліції для ОСОБА_2 було визначено середній рівень небезпеки.

Як вбачається з матеріалів справи, за наслідками проведеного працівником поліції оцінювання ризиків для постраждалої від домашнього насильства, ОСОБА_1 було винесено терміновий заборонний припис серії АА № 212696, а саме: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на десять діб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1732 КУпАП, дії передбачені ч. 1 ст. 1732 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень - тягнуть за собою адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При цьому, завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого є необов`язковим для кваліфікації.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено умисне вчинення ОСОБА_1 дій психологічного характеру відносно своєї бабусі ОСОБА_2 , внаслідок чого останній була завдана шкода психологічному здоров`ю, що в свою чергу містить ознаки діяння за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Враховуючи приписи КУпАП, факт вчинення правопорушення повторно пов`язують з фактом накладення на особу адміністративного стягнення (особа вважається підданою адміністративному стягненню). Якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню (ст. 39 КУпАП).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення протягом останнього року, а саме: 13.06.2024 постанова Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/17682/24, яка набрала законної сили 25.06.2024, що підтверджується наявною в ЄДРСР інформацією, яка є публічно доступною.

Таким чином, дії ОСОБА_1 за вищевказаним фактом домашнього насильства охоплюється складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

До основних засад запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема належить: належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства; повага та неупереджене і небайдуже ставлення до постраждалих осіб з боку суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, забезпечення пріоритетності прав, законних інтересів та безпеки постраждалих осіб під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до переконання в тому, що ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1732 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 081201 від 24.06.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які містяться у матеріалах справи, а також терміновим заборонним приписом серії АА № 212696 від 24.06.2024.

Санкція ч. 2 ст. 1732 КУпАП передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення. Тому, вирішуючи який саме вид адміністративного стягнення слід застосувати до правопорушника, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

У свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Судом враховано, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, однак належних висновків для себе не зробив і продовжив чинити протиправні дії. Така поведінка ОСОБА_1 по відношенню до своєї бабусі однозначно негативно впливає на її здоров`я та психологічний стан, оскільки остання є людиною похилого віку.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 1732 КУпАП, у виді адміністративного арешту строком на п`ять діб. Суд прийшов до висновку, що у даній справі таке стягнення є необхідним та достатнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП і п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 9, 23, 24, 33-36, 38, ч. 1 ст. 401, ч. 2 ст. 1732, ст.ст. 221, 251, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294, 326 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на п`ять діб.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Строк відбування адміністративного арешту рахувати з моменту затримання ОСОБА_1 .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: