Справа № 147/86/24
Провадження № 3/147/93/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г. , розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, ФОП,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2024 року до Тростянецького районного суду Вінницької області, після доопрацювання з РУП ГУ НП у Вінницькій області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 573664 від 20.01.2024 вбачається, що 20 січня 2024 року о 12.10 год. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вела господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, а саме здійснювала торгівлю тютюновими виробами без акцизної марки та відповідних на те документів, чим порушила ст. ст. 3, 19 ГК України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Перед початком судового розгляду ОСОБА_1 роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала, зазначила, що торгівлю тютюнової продукції не здійснювала, і не мала такого наміру, сигарети придбала для подальшого направлення сину, який служить в ЗСУ.

Заслухавши ОСОБА_1 надавши оцінку протоколу та доданим до нього матеріалам, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з положень ст. 1, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статтей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Виходячи зі змісту статтей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та ін.

Протокол складено за ч. 1 ст.164 КУпАП, яка передбачає відповідальність, зокрема, за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом цього правопорушення законодавець визначає суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Господарська діяльність будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Так, об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення полягає у порушенні законодавства, що регулює здійснення провадження господарської діяльності. Базовим об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності, а саме це Господарський кодекс України, Закони України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"», «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» та іншими нормативно-правовими документами.

Постанова суду згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Крім того, за змістом ст. 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Тому, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі про адміністративне правопорушення конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення. Він має містити усі перелічені у ст. 256 КУпАП відомості, які необхідні для вирішення справи, а без їх наведення він належної сили не має.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №573664 від 20.01.2024 вбачається, що 20 січня 2024 року о 12.10 год. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вела господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, а саме здійснювала торгівлю тютюновими виробами без акцизної марки та відповідних на те документів, чим порушила ст. ст. 3, 19 ГК України, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

До матеріалів справи додано витяг з реєстру платників єдиного податку та копію паспорта і картки платника податків на ім`я ОСОБА_1 .

Таким чином, суду не надано доказів, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, тобто суб`єктом господарювання в розумінні законодавства.

З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що тютюнові вироби вона не продавала все вилучене знаходилося для її сина який служить в ЗСУ.

Матеріали справи не містять відомостей та не підтверджуються відповідними доказами, щодо роздрібного продажу тютюнової продукції, зокрема не зазначено в якій кількості було здійснено їх реалізацію, кому саме була здійснена реалізація таких товарів, та яку суму коштів отримано від такої реалізації.

До протоколу про адміністративне правопорушення, не надано доказів на підтвердження інформації про місце зберігання вилучки від реалізації продукції.

Варто зазначити, що постановою судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 23.01.2024 матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, поверталися до ВП №2 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області для доопрацювання та належного оформлення. Зокрема в постанові зазначено, про ряд недоліків, які допущені автором протоколу про адміністративне правопорушення та під час оформлення матеріалів, однак наведені вище недоліки не усунуто в повному обсязі після доопрацювання адміністративного матеріалу, що позбавляє суд можливості встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, суб`єкта адміністративного правопорушення та його вину та/або невинуватість, а також інші об`єктивні обставини, що мають значення для справи.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в межах пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, суд дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не дозволяють встановити всі обов`язкові елементи об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Суд не вбачає підстав для направлення адміністративного матеріалу для доопрацювання та належного оформлення особі, яка його склала вдруге.

Водночас судом враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016) про те, що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 та ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення громадянкою ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП суду не надано, а суд не уповноважений збирати докази на підтвердження вини ФОП ОСОБА_1 , оскільки такий обов`язок ст. 251 КУпАП покладає на осіб, уповноважених складати протоколи, в даному випадку на органи Національної поліції, тому на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі відносно неї варто закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суд звертає увагу на положення ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлення щодо органів державної вдали та органів місцевого самоврядування спеціально дозвільного типу правового регулювання є найбільш відповідним способом впорядкування їх діяльності в умовах правової держави, позаяк забезпечує підпорядкування реалізації владних функцій вказаними органами та їх посадовими особами вимогам закону, вводить їх діяльність у чіткі, зрозумілі для усіх рамки і саме таким чином обмежує можливості прояву свавілля. Закріплюючи заборону державним органам діяти поза законом, Конституція України виходить з визнання пріоритету права перед державою, утвердження і забезпечення прав і свобод людини і громадянина як головного обов`язку держави.

Керуючись ч. 1 ст. 164, п. 1 ч. 1 ст. 247, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 вилучену 20.01.2024 з магазину «Ася» за адресою: в с. Нова Ободівка на вул. Призаводській,1 тютюнову продукцію, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №573664 від 20.01.2024.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. Г. Борейко