ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3020/24 Провадження№ 3/636/2035/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року суддя Чугуївського міського суду Харківської області Гніздилов Ю. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зарожне Чугуївського району Харківської області, громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 094167 від 26 березня 2024 року, ОСОБА_1 25 березня 2024 року о 16 год 14 хв, (далі мовою оригіналу) перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 ухилилася від виконання, передбаченого ст.150 Сімейного Кодексу України батьківських обов`язків відносно доньки ОСОБА_2 , оскільки за вказаною адресою не придатні для життя умови, брудно та повна антисанітарія, чим вчинила правопорушення передбачене частиною 1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП не визнала, пояснивши при цьому, що приблизно в двадцятих числах березня 2024 року вона, разом зі своїми дітьми ОСОБА_2 14 листопада 2019 року та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вимушено переїхали на постійне місце проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний дачний будинок належав її покійним батькам. Зазначений переїзд був вимушеною мірою, оскільки м. Харків перебувало під обстрілами військ рф. На момент перевірки працівниками поліції в будинку було дійсно не зовсім чисто, оскільки ще не встигла прибратися. Працівники поліції та інші особи на це не звернули уваги та склали відносно неї протокол про адміністративне правопорушення та вимусили його підписати. Вони зовсім не бажали розібратися у ситуації, яка склалася. ОСОБА_1 вважає, що вона належним чином виконує батьківські обов`язки відносно своїх дітей, а посадові особи, які перевіряли умови її проживання не надали ніяких доказів її протиправної винної поведінки, просила закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Мельнік Р.В. повністю підтримав клопотання ОСОБА_1 щодо закриття відносно неї провадження у справі про адміністративне правопорушення, наголосивши при цьому, що ніяких доказів протиправної винної поведінки його підзахисної суду не надано, а уповноважені особи служби у справах дітей, не долучили до справи навіть висновок щодо умов проживання дітей його підзахисної.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника адвоката Мельніка Р.В. дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення та притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлено Розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності зі ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свободи громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, повага до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу, в даному випадку органів внутрішніх справ (Національної поліції).

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №094167 від 26 березня 2024, рапорт інспектора ССО ПВП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, письмові пояснення ОСОБА_1 та пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (два в одному).

Згідно рапорту інспектора ССО ПВП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 26 березня 2024, вбачається, що в ході перевірки умов проживання сім`ї Сімонян-Серікових встановлено, що діти проживають в повній антисанітарії, в будинку та на його прилеглій території брудно, діти мають неохайний вигляд

Суддя приймає до уваги, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків вказаної події. Окрім цього не долучено акту обстеження умов проживання сім`ї (як зазначено в рапорті) Сімонян-Серікових, складеного посадовими особами служби у справах дітей. В матеріалах справи також відсутня відеофіксація вказаної події, яка б підтверджувала факт винуватості ОСОБА_1 , щодо невиконання батьківських обов`язків.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 094167 від 26 березня 2024 року не може бути прийнятий як належний та допустимий доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 по справі № 560/751/17, пояснення осіб, які у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, не можуть бути беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення та не є належними доказами, якими може обґрунтовуватись притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Інструкції з діловодства в системі МВС України, затвердженої наказом МВС України № 747 від 23 серпня 2012 року рапорт належить до внутрішніх документів.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення та відповідний рапорт працівника поліції, суд не може визнати беззаперечними доказами, які спростовують доводи ОСОБА_1 і її захисника та поза розумним сумнівом доводять факт невиконання нею батьківських обов`язків, передбачених ст.150 Сімейного Кодексу України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що належних, допустимих та достатніх доказів, які б беззаперечно, поза розумним сумнівом, спростовували доводи ОСОБА_1 відносно того, що вона неналежним чином виконує батьківські обов`язки, суду не надано.

Виниклі сумніви щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь останньої та приходить до висновку щодо недоведеності існування складу та події адміністративних правопорушень.

Відповідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Відповідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватися «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На переконання суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Оскільки матеріали справи не містять будь-яких даних про протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність ОСОБА_1 суддя приходить до висновку про недоведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, справа відносно нього підлягає закриттю.

Враховуючи, що провадження у вказаній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, судовий збір, передбачений нормою ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62, 68, 129 Конституції України, ст. 7, 8, 221, 245, 251, 266, 283, 284, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в 10-денний строк з дня її винесення через Чугуївський міський суд Харківської області.

Суддя Ю. М. Гніздилов