Провадження № 3/127/5567/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

15.06.2024 о 15.10 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у магазині «Грош-експрес» по вул. Л. Ратушної, 24-а в м. Вінниці вчинив таємне викрадення гіркої настоянки «Золота» ємністю 0,5 л вартістю 148,16 грн.

17.06.2024 о 18.40 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у магазині «Грош-експрес» по вул. Л. Ратушної, 24-а в м. Вінниці вчинив таємне викрадення горілки класичної ємністю 0,5 л вартістю 133.73 грн.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 18.06.2024 о 08.42 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у магазині АТБ по вул. Хмельницьке шосе, 21 в м. Вінниці, здійснив крадіжку бренді «Вірменська фортеця» вартістю 199,5 грн.

Також відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 19.06.2024 об 11.30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у магазині «Грош-експрес» по вул. Л. Ратушної, 24-а в м. Вінниці вчинив таємне викрадення горілки класичної «Хлібний дар» вартістю 43 грн.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушень не визнав та суду пояснив, що він перебував на лікуванні у зв`язку з алкогольною залежністю та факти вчинення крадіжок не пам`ятає.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зі змісту частини першої статті 51 КпАП випливає, що склад даного правопорушення має місце у разі вчинення дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З протоколів про адміністративне правопорушення випливає, що 15.06.2024 о 15.10 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у магазині «Грош-експрес» по вул. Л. Ратушної, 24-а в м. Вінниці вчинив таємне викрадення гіркої настоянки «Золота» ємністю 0,5 л вартістю 148,16 грн. У подальшому 17.06.2024 о 18.40 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у магазині «Грош-експрес» по вул. Л. Ратушної, 24-а в м. Вінниці вчинив таємне викрадення горілки класичної ємністю 0,5 л вартістю 133.73 грн.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надані копії повідомлення про правопорушення, протоколу прийняття заяви про правопорушення, письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , довідок про вартість викраденого майна, а також диски із записами з камер спостереження.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зауважив, що не пам`ятає факту вчинення крадіжок, однак зазначив, що на оглянутих в судовому засіданні записах зображений саме він. Тому аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що діяння ОСОБА_1 за цими фактами охоплюється складом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 51 КпАП, за ознаками дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Також суд вважає за доцільне зауважити таке.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що18.06.2024 о 08.42 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у магазині АТБ по вул. Хмельницьке шосе, 21 в м. Вінниці, здійснив крадіжку бренді «Вірменська фортеця» вартістю 199,5 грн. Однак на підтвердження зазначеної обставини до наданих суду матеріалів приєднане фотозображення ОСОБА_1 , відомості про походження якого у наданих суду матеріалах відсутні. Крім того, до наданих суду матеріалів не надані відомості щодо виду та вартості викраденого майна.

Суд вважає за доцільне звернути увагу, що у прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), звертає увагу, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

ЄСПЛ в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджений факт викрадення ОСОБА_1 майна, а отже і не підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 51 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити.

Також протокол про адміністративне правопорушення був складений у зв`язку з тим, що 19.06.2024 об 11.30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у магазині «Грош-експрес» по вул. Л. Ратушної, 24-а в м. Вінниці вчинив таємне викрадення горілки класичної «Хлібний дар» вартістю 43 грн. На підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надані копії повідомлення про вчинення правопорушення, заяви про правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , довідки про вартість викраденого майна, а також диск із записами з камер спостереження. Разом з тим, з оглянутого в судовому засіданні Запису випливає, що на ньому зафіксована подія, дата та час якої не відповідає відомостям, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджений факт викрадення ОСОБА_1 майна, а отже і не підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 51 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає за доцільне з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 51, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які мали місце 18.06.2024 та 19.06.2024, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення 15.06.2024 та 17.06.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 30 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: