ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю адвоката Данильчука Н.Б., діючого інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Данильчука Н.Б., на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 червня 2024 р., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 червня 2024 р.,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять ) років. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 червня 2024 р. ОСОБА_1 визнаний винуватим судом в тому, що він 20.03.2024 р. о 20 год. 47 хв. в с. Новий Киселів Чернівецької області , а/д М-19, 485 км., в порушення п.2.9.а. ПДР керував транспортним засобом марки «Nisan Micra», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у медичному закладі охорони здоров`я КНП ЧОНД. Правопорушення вчинено ОСОБА_1 , який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП.

Таким чином ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду адвокат Данильчук Н.Б., діючий в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову районного суду від 18.06.2024 р., якою його довірителя визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити, на підставі п.1.ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що постанова суду першої інстанції не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема вказує, що в матеріалах справи немає доказів того, що саме його довіритель керував даним транспортним засобом у зазначений в протоколі місці та час, оскільки автомобіль перебував у нерухомому стані.

Вважає, що у працівників поліції не було підстав для проведення огляду ОСОБА_1 , оскільки йому не називали конкретні ознаки сп`яніння, які виявлені у нього.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому в клопотаннях про витребування

ЄУНСС: 718/1046/24

Провадження №33/822/463/24 Головуючий у І інстанції:Мінів О.І.

Категорія: ч.3 ст.130 КУпАП Доповідач: ОСОБА_2

доказів, що в свою чергу він був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені законом.

Тому вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які доводять винуватість його довірителя у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП

Заслухавши адвоката Данильчука Н.Б., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі, перевіривши його доводи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме, в керуванні ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, особою, яка протягом року двічі була піддана адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, повністю доведено по справі наявними у ній доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У відповідності до вимог п. 2.9.а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, дані, які є в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД№692758 від 20.03.2024 р., встановлено факт керування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння в зазначеному місці та в зазначений в протоколі час. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі про, що в матеріалах наявний медичний висновок № 402 від 20.03.2024 р.

Вказаний протокол, був складений працівником поліції відповідно до вимог ст.ст.254,256 КУпАП, який оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. Крім того, громадянину ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що в протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис останнього.

Крім того, в матеріалах справи наявні довідка Департаменту патрульної поліції в Чернівецькій області та постанови Заліщицького районного суду Тернопільської області від 23.01.2024 р. та постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.01.2024 р., які підтверджують, що ОСОБА_1 протягом року піддавався двічі адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.

А тому вважаю, що працівник поліції діяв відповідно до вимог чинного законодавства та правильно оформив протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП, вказавши на порушення, п.2.9.а. ПДР України - як керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, особою яка двічі піддавалася адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до твердження апелянта, що матеріали справи не містять доказів керування саме ОСОБА_1 даним автомобілем у визначеному протоколі місці та час.

Зокрема, на а.п. 5 наявна постанова серії ЕНА №1705877 від 20.03.2024 р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з якої вбачається, що водій ОСОБА_1 20.03.2024 р. о 20 год. 47 хв. в с. Новий Киселів Чернівецької області , а/д М-19, 485 км керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування районним судом чим порушив п.2.1. ПДР, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП

Вказана постанова набрала законної сили. Дані обставини підтверджуються і відеозаписом подій.

Зокрема,із відеозапису подій з нагрудних камер працівників поліції , які наявні в матеріалах справи, підтверджено факт руху даного транспортного засобу в зазначеному місці та час, його зупинку за порушення ПДР та встановлено ОСОБА_1 , який перебував за кермом даного авто в якості водія та не заперечував факту керування транспортним засобом та порушенням ним ПДР, які оголосили йому працівники поліції.

Також, як було встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, що огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері.

Вказане підтверджується і направленням правопорушника до ЧОНД, що міститься на а п. 2.

Факт керування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння при обставинах, вказаних в протоколі також підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 20.03.2024 року № 402, (а.п. 3), згідно якого було підтверджено те, що ОСОБА_1 перебував у стані комбінованого наркотичного ( марихуана, амфетаміну) сп`яніння.

Апеляційним судом встановлено, що даний висновок був складений відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 та ст.266 КУпАП. З даним висновком ОСОБА_1 було ознайомлено, про що наявний підпис останнього. Будь-яких заперечень чи зауважень при ознайомленні обстежуваного із результатами його огляду не поступало.

Без підставними є доводи апелянта про те, що у поліцейського не було підстав для направлення його довірителя для проведення огляду на стан сп`яніння, так як не було названо йому чіткі ознаки сп`яніння.

Зокрема, з дослідженого відеозапису подій вбачається, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 та оформленні матеріалів за порушення ПДР України, у поліцейського виникла підозра, що останній перебуває в стані наркотичного сп`яніння, в зв`язку з чим йому було названо ознаки сп`яніння і запропоновано пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. На що ОСОБА_1 погодився та пройшов такий огляд у лікаря нарколога, результат якого згідно висновку показав стан комбінованого наркотичного сп`яніння.

Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі адвоката, то вони носять загальний характер та є суб`єктивними і які були предметом розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Таким чином вважаю, що доводи апелянта, з приводу відсутності у справі належних та допустимих доказів, які доводять винуватість його довірителя у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути підставами для скасування постанови суду.

Рішення районного суду по суті є правильним, відповідає обставинам справи, та порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати рішення районного суду і закрити провадження по справі не встановлені.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Данильчука Н.Б. діючого інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду підпис Потоцький В.П.

Виготовлено з автоматизованої

системи документообігу суду:

суддя Чернівецького

апеляційного суду (В.П. Потоцький)

(11.07.2024р. дата засвідчення копії)