ПОСТАНОВА

Справа № 947/19305/24

Провадження № 3/947/3902/24

18.07.2024 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія ВАД №105059 від 30.05.2024, складеним ст.ДОП СДОП ОРУП№1 ГУНП в Одеській області майором поліції Єлькіним С.П. щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює продавцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.05.2024, близько о 16.00, за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Глушко, буд.11/3, в порушення вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів», здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку.

ОСОБА_1 до суду на виклик не прибув. Про направлення матеріалів щодо нього до Київського районного суду м.Одеси та необхідність прибути в суд був повідомлений належним чином під розписку в протоколі. Він був додатково сповіщений через дільничного офіцера поліції.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не прибув до суду, хоча достовірно знав, що матеріали щодо нього направлені до Київського районного суду м.Одеси, поводячись пасивно, не цікавився справою щодо нього, будучи додатково сповіщений через дільничного офіцера поліції, з урахуванням стислих строків розгляду даної категорія справ, справа розглянута без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 свою вину у вичинені адміністративного правопорушення визнає.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , актом, фототаблицею тощо.

Оскільки ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, то він визнається винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КпАП України.

Визнаючи міру відповідальності ОСОБА_1 , враховується характер адміністративного правопорушення, дані про особу винного.

Крім того, відповідно до п.5 ст.35 КпАП України, обставиною, яка обтяжує відповідальність, визнається вчинення адміністративного правопорушення в період дії правового режиму воєнного стану на території України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 221, 283, 284 КпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КпАП України, на підставі якої піддати його штрафові в розмірі двохсот неоподатковуваного податком мінімуму доходів громадян, тобто в сумі 3400 (Три тисячі чотириста) грн., з конфіскацією предметів торгівлі (тютюнових виробів згідно акту) та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (Шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.