КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження : 33/824/1292/2024
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 березня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Яндоли Є.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року,

ОСОБА_1 ,який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою суд стягнув з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Як встановлено постановою судді, 05 листопада 2023 року об 11 год. 56 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Suzuki Swift», н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. М. Максимовича, в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року у справі № 752/24088/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким не позбавляти його права керування транспортним засобом, штраф залишити без змін.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням усіх фактичних обставин справи.

Посилаючись на обставини даної справи, а також на вимоги ст. 266 КУпАП та положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, апелянт зазначає про те, що всупереч вказаним нормам закону, працівники поліції провели огляд з порушенням вказаних норм.

Також, апелянт звертає увагу на те, що йому, ОСОБА_1 , як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, працівниками поліції не були роз`яснені його права та обов`язки, в тому числі право на захист.

Окрім цього, апелянт просить звернути увагу, на те, що він працює в Інтернет-доставці та використовує автомобіль регулярно, а позбавлення його права керування призведе до скрутного матеріального становища його сім'ї.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Яндоли Є.Л., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків судді, як щодо фактичних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і доведеності вини ОСОБА_1 у його вчиненні, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 527555 від 05 листопада 2023 року, підтверджуються також іншими, наявними у справі та дослідженими під час її розгляду в суді доказами, а саме: Актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначений позитивний результат тесту та кількісний показник 0,32 %; роздруківкою результату тесту з приладу «Drager Alcotest 7510» № ARLM-0329 від 05 листопада 2023 року, з результатом тесту 0,32 %, а також відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських БК № 472984, 470439 на яких зафіксована процедура оглядуОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також його письмовою розпискою від 05 листопада 2023 року, в якій останній підтверджує факт його відсторонення від керування транспортним засобом; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8082242 від 05 листопада 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Наведені докази повністю узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у своїй достовірності, а тому суддя дійшла обґрунтованих висновків як щодо фактичних обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і щодо доведеності його вини у скоєнні цього правопорушення.

Погоджуючись із зазначеними висновками судді, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як це прямо передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Згідно з вимогами п. 2 Розділу І та п. 1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Крім того, як передбачено пунктами 7, 10 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2Інструкції). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Враховуючи вимоги наведених вище нормативних актів, а також обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які були встановлені на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що оскаржувана постанова судді є незаконною та що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки вони не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Це стосується також і посилань апелянта на те, що висновок судді про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам, так як при розгляді справи суд першої інстанції не надав належної правової оцінки та залишив поза своєю увагою обставини про які повідомив ОСОБА_1 та які передували його огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вони не виключають його відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не зменшують ступеню його вини у вчиненні цього правопорушення.

Окрім цього, перевіркою доводів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в тому числі про обставини, які можуть вплинути на його матеріальне становище у разі позбавлення його права керування транспортними засобами на строк один рік, судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких даних, які б дозволили зробити висновок про наявність законних підстав для зміни постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року та пом`якшення стягнення, накладеного на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме про накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, оскільки нормами КУпАП така можливість не передбачена.

З урахуванням вищенаведеного, а також наявних у справі доказів, які були оцінені судом першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вбачає жодних правових підстав для того, щоб погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що висновки судді не відповідають обставинам справи, а оскаржувана постанова, винесена з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є незаконною або необґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду цієї скарги, суд апеляційної інстанції вважає необхідним залишити її без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 , - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року,відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Єсауленко М.В.