Справа № 302/459/24
Провадження № 3/302/217/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2024 року смт. Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кривка П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я адміністративний матеріал (протокол серії ААД № 657802 від 02.04.2024), який надійшов з ВП №2 Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого директором Міжгірської філії АТ «Закарпатгаз», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , моб. тел.: НОМЕР_2 , -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 657802 від 02.04.2024 року, складеного інспектором СРПП ВП №2 Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області Барна В.В., вбачається, що 02.07.2024 року біля 20-00 год. в смт.Міжгір`я по вул.Коцюбинського, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Fiat Фіоріно» д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, проте подав на адресу суду 19.06.2024 року заяву з проханням проводити судовий розгляд справи за його відсутністю, за участю захисника, та подав письмові пояснення, в яких зазначає, що вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнає, проти фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП заперечує, посилаючись на наступне: 02.04.2024 року на Шафо-газорегулюючому пункті за адресою смт. Міжгір`я, вул. Кутузова склалась аварійна ситуація, про що підлеглі працівники Аварійно- диспечерської служби газового господарства йому зателефонували та повідомили, що вказана ситуація вимагає його присутності. Та близько о 20-00 год. 02.07.2024 року він виїхав по вказаному виклику в напрямку вул.Кутузова, та рухаючись по вул.Коцюбинського його зупинили працівники патрульної поліції. На його запитання про причини зупинки працівники поліції повідомили, що при зміні напрямку руху, він не включив світовий сигнал повороту та не був пристебнутий паском безпеки, за що в подальшому на нього була складена постанова за ці адміністративні правопорушення. У зв`язку із аварійною ситуацією він повідомив працівників поліції, що дуже поспішає по роботі, не має часу вникати у суть складеної постанови, коли поступить постанова, він її оплатить, та поїхав на місце аварійної ситуації. За декілька днів у додатку «ДІЯ» він отримав штраф за винесеною постановою за ч.5 ст.121 КУПАП, і сплатив його з тією метою, щоб виконавча служба не наклала арешт на його майно та рахунки. Про складання протоколу щодо відмови від проходження огляду про стан алкогольного сп`яніння йому невідомо, оскільки на місці зупинки транспортного засобу мова йшла про інше правопорушення. Спиртних напоїв він не вживав та не вживає, і ніякої пропозиції про необхідність пройти огляд на стан сп`яніння йому взагалі не пропонували та відповідно, від вказаних освідувань не відмовлявся. Про те, що працівники поліції окрім постанови про накладення штрафу склали ще протокол про відмову в проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, він довідався тільки тоді, коли отримав повідомлення про виклик до суду. У зв`язку з наведеним, вину у вчиненні інкримінованого правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не визнає, оскільки таке не мало місце.

В судовому засіданні захисник адвокат Кривка П.П. заперечує факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та вказує, що зібрані працівниками поліції матеріали справи жодним чином не підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмову його від проходження у встановленому порядку освідування на місці зупинки. Вважає протокол складений з грубим порушенням Інструкції та просить провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

В судове засідання захисник адвокат Кривка М.В. не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте подав на адресу суду 04.07.2024 року письмову заяву з проханням проводити судовий розгляд справи за його відсутністю та без участі підзахисного ОСОБА_1 , та просить провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП., посилаючись на відсутність у матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення та думку захисника адвоката Кривка П.П., повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 260 КУпАП встановлює заходи забезпечення провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема з метою припинення правопорушення, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення, своєчасного і правильного розгляду справи, допускається тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортним засобом, огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, - у порядку, передбаченому КУпАП та іншими законами України. Відсторонення водія від керування транспортним засобом та огляд на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в порядку, передбаченому ст.266 КУпАП та порядком, визначеним чинними нормативними актами.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) поліцейського.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

З доданого до матеріалів справи відеозаписів, які суд намагався відтворити в судовому засіданні за участю всіх учасників судового розгляду, вбачається про те, що надані на запити суду носії інформації у виді DVD-R дисків не містять жодних записів (файлів) та на доданому до матеріалів справи взагалі відеозапису відсутнє відображення подій 02.04.2024 року безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом автомобілем «Fiat Фіоріно» д.н.з. НОМЕР_3 та не вбачається відеофіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оцінюючи долучений до матеріалів справи диск з відеофіксацією правопорушення, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст.40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

У п.п.1 п.2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року №28/32999 передбаченого, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п.5 розділу ІІ Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Суддя звертає увагу, що до матеріалів справи долучений диск з відеозаписами огляду, про який не зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. На оптичному диску взагалі не міститься жодних файлів відеозапису.

Отже, долучений відеозапис не можна вважати належним і допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять відеозапису на підтвердження факту відмови водія ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що безпосередньо інкримінується останньому, та поліцейським не застосовано технічні засоби з часу зупинки транспортного засобу 02.04.2024 року о 20-00 год. до часу складання адміністративного протоколу 02.04.2024 року о 20-38 год., при цьому у матеріалах справи відсутні покази свідків на підтвердження наведених у протоколі обставин, а тому суд приходить до висновку, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не підтверджено жодними належними та допустимими доказами, проведений з порушенням вимог чинного законодавства, положень вищевказаної Інструкції.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року заява №926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, то ж, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Отже, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність доказів порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, та відповідно, наявність в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, суд не вбачає належним чином доведеної вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Повно та всебічно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, вислухавши показання в судовому засіданні 03.06.2024 року особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , доводи сторони захисту, суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 657802 від 02.04.2024 року, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було.

При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі доводів та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід провадженням закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, п.1 ч.1 ст.247, 251, 179, 283-285, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подаються до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Міжгірського районного суду Ю.В. СИДОРЕНКО

Закарпатської області