Справа № 758/1503/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Павленко О. О. , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27.01.2024 року о 02 год. 30 хв., в м.Києві на вул.Вишгородська, 33, керував транспортним засобом «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порущення мови, нестійка хода. Огляд проводився на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою прилада «Драгер», результат огляду 1,28 проміле, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога відмовився під запис бодікамери, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином, однак з`явився адвокат Різник І.А., який заперечив щодо протоколу про адміністративне правопорушення.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю та підтверджується матеріалами справи, а саме: керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, доведена повністю та підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), результат тесту «Драгер» відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду 1,28 проміле (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), розпискою (а.с.5), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано обставини з місця події та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога (а.с.10).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги положення ст. 33 КУпАП, що при накладенні стягнення враховується особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 , стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки саме такі види адміністративних стягнень, передбачені санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, на думку суду, зможуть виховати правопорушника та запобігти вчиненню ним нових правопорушень.

Згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій.

Так, ОСОБА_2 є учасником бойових дій, тому підлягає звільненню від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 130, ст.ст. 291, 294, 307, 308 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративні стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст. 308 КУпАП України у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О. О. Павленко