Номер провадження: 33/813/1180/24
Номер справи місцевого суду: 523/4774/24
Головуючий у першій інстанції Деркачов О. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., Лук`яненка Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2024 року накладено на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто стягнути з цієї особи в доход держави 17000 грн., а також позбавлено права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 08 год. 52 хв. 27 лютого 2024 року ОСОБА_1 , керуючи мопедом марки «Honda», номер кузова НОМЕР_1 , біля буд.№8, по вул. Маловського, в м. Одесі, в порушення п.2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, на вимогу працівника поліції відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, у зв`язку з виявленими наступними ознаками: неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук.

Не погоджуючись з постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)для того, щоб виявити правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП транспортний засіб має бути законно зупинений співробітники поліції, в іншому випадку процедура виявлення «нетверезого водія» ставиться під сумнів;

2)до матеріалів справи не додано жодного доказу порушення ПДР ОСОБА_1 , як наслідок у подальшому процедура складання вказаних матеріалів була незаконною;

3)працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 в який саме медичний заклад йому пропонують поїхати для того, щоб пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння;

4)працівники поліції замість того, щоб наполягати на тому, щоб ОСОБА_1 , проїхав до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, навпаки пояснили йому його право відмовитися від проходження такого огляду, не пояснивши при цьому, що відмова сама по собі є складом адміністративного правопорушення;

5)з боку правників поліції була провокація, спонукання до того, щоб ОСОБА_1 не пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння;

6)ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчий лабораторії результат якого показав, що останній не перебуває в наркотичному сп`янінні.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На думку апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції, всупереч ст. 251, 252 КУпАП не дослідив та не перевірив докази у справі, що призвело до помилкових висновків в їх оцінці на предмет допустимості та достовірності, як доказів у справі та необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи судове рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що у діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Однак апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, та з тим, що вищезазначені докази доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №851743 від 27.02.2024 року з якого вбачається, що 27.02.2024 року о 08:52 год. в м. Одеса по вул. Маловського,8, водій ОСОБА_1 керував мопедом марки «Honda», без державного номерного знаку з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-довідка про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення з якої вбачається, що відповідно до звірки із базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика» станом на 27.02.2024 року ОСОБА_1 , протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-довідка про отримання (неотримання) особою посвідчення водія з якої вбачається, що відповідно до звірки із базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика» станом на 27.02.2024 року ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з якого вбачається, що 27 лютого 2024 року водія було направлено на огляд до КНП «ООМЦПЗ» ООР, однак ОСОБА_1 відмовився від такого огляду;

-відеозапис, який долучено до матеріалів справи та з якого вбачається, що працівниками поліції 27.02.2024 року приблизно о 08:52 год. в м. Одеса, по вул. Маловського, 8 було зупинено транспортний засіб мопед, під керуванням ОСОБА_1 . Працівник поліції підійшов до водія та спитав., чому його транспортний засіб без реєстраційного номеру. Водій відповів, що якщо до 50 кубів, то реєструвати не потрібно, так йому сказав працівник поліції, який його зупиняв місяці чотири тому. Потім працівник поліції попросив надати документи. ОСОБА_1 надав паспорт, бо водійське він залишив вдома. Працівник поліції почав питати, чи є його водійське у «ДІЇ», або чи може він надати ксерокопію, або копію у телефоні. ОСОБА_1 , сказав, що він подивиться, але думає, що у нього із собою немає. Потім працівник поліції сказав, що може хтось скине водійське, бо якщо їм доведеться перевіряти, то це вже буде інше питання. Потім працівник поліції зв`язався із черговою частиною де йому повідомили, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія. Потім працівник поліції сказав, що за те, що ОСОБА_1 , їх обдурив, то вони проведуть поверхневу перевірку. Сказали, щоб ОСОБА_1 , показав все, що у нього є. Працівники поліції оглянули ОСОБА_1 , потім оглянули його мопед. В ході перевірки працівник поліції спитав ОСОБА_1 , чи не вживає він наркотичні речовини, на що останній відповів, що ні, не вживає. Тоді, працівник поліції запропонував останньому проїхати до медичного закладу. ОСОБА_1 сказав, що так, він може пройти медичний огляд. Працівник поліції повідомив, що це треба буде їхати на Воробйова, 9. ОСОБА_1 сказав, що йому потрібно на роботу. Потім, ОСОБА_1 попросив працівників поліції, щоб вони пояснили йому процедуру та наслідки проходження або відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Працівник поліції сказав, що якщо ОСОБА_1 відмовиться від проходження огляду в медичному закладі, то на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП де буде зазначено, що він керував з ознаками наркотичного сп`яніння. А у медичному закладі лікар дасть висновок про стан наркотичного сп`яніння і тоді також буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Однак рішення все одно буде приймати суд. ОСОБА_1 декілька разів питав працівника поліції, які наслідки будуть якщо він відмовиться від проходження огляду, і якщо погодиться поїхати до медичного закладу. Працівник поліції повторив все знов, та сказав що у всякому випадку буде суд. ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Підписав протокол, йому були роз`яснені його права та обов`язки.

Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався як на докази: на протокол про адміністративне правопорушення від 27.02.2024 року серії ААД №851743; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.02.2024 року; довідки органу поліції про не отримання посвідчення водія та не притягнення протягом календарного року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а також змістом відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, з якої вбачаються як керування мопедом ОСОБА_1 , так і відмова останнього на проходження відповідного огляду, а також дотримання інспектором поліції вищевикладеної процедури, з роз`ясненням водієві наслідків можливої відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Разом з цим, апеляційним судом встановлені обставини, які беззаперечно вказують на необґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Згідно вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктами 8, 9 Інструкції та пунктами 7, 8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, одними із ознак складу даного правопорушення є відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому, орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення, повинен довести даний факт.

Працівниками поліції, незважаючи на порушення вищезазначених вимог закону, було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до відеозапису, який було приєднано до матеріалів справи вбачається, що працівник поліції, пояснюючи ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також наслідки, того, якщо він пройде такий огляд у медичному закладі, не пояснив ОСОБА_1 , що якщо він пройде огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі і результат такого огляду не виявить наркотичних речовин, то відносно останнього не буде складатися протокол про адміністративне правопорушення. Отже, неповідомлення особи про права його та обов`язки, а також не в повному обсязі роз`яснення наслідків проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, призвели до того, що особа була введена в оману, та не в повній мірі могла розуміти наслідки своєї відмови.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , також пояснив, що його було зупинено працівниками поліції, у зв`язку із тим, що у працівника поліції виникла підозра, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, запропонував проїхати до медичного закладу. ОСОБА_1 питав працівника поліції про наслідки проходження або відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Оскільки працівник поліції пояснив, що в любому випадку буде складено протокол, він вирішив відмовитися, оскільки працює та запізнювався на роботу. Приїхавши до роботи, його керівник спитав, чому він запізнився, ОСОБА_1 розповів. Тоді, його начальник пояснив, що працівники поліції ввели його в оману для того щоб скласти протокол. Та пояснив, що якщо, він поїде до медичного закладу, пройде огляд та результат буде негативним, то ніякого протоколу не складається. Тому, ОСОБА_1 відразу поїхав до медичної лабораторії «Смартлаб» де пройшов 27.02.2024 року багатопрофільний тест для визначення 10 наркотиків в сечі (якісне визначення):морфіну, кокаїну, амфетаміну, метамфетамину, марихуани, бупренорфіну, МДМА (екстазі), трамадолу, мета дону, синтетичної марихуани (спайс), результат якого виявився по всім параметрам негативний.

Отже, із вищевикладеного слідує, що у ОСОБА_1 не намагався уникнути проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, він сам його пройшов, дізнавшись про наслідки, які можуть настати.

Окремої уваги суду першої інстанції потребувало те, що зовнішній вигляд ОСОБА_1 та його мова на відеозаписі, наданого поліцією, не містить ознак явного наркотичного сп`яніння, на які вказано в протоколі, зокрема мова особи зв`язана, також не вбачається тремтіння пальців.

Отже, враховуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, про те, що має місце неналежне виконання своїх обов`язків працівниками поліції, які не надали повної інформації про проходження або відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУАП.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За встановлених обставин апеляційний суд приходить до переконання, що доводи апеляційної інстанції заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, так як доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження при розгляді справи. Судом першої інстанції при винесенні постанови не було в повному обсязі дотримано вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП, а саме судом не було перевірено наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим суд неправильно встановив фактичні обставини справи та визнав ОСОБА_1 винним у його вчиненні.

Згідно ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Однак, суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 даним порушенням закону та фактичним обставинам не надав належної оцінки, через що прийшов до помилкового висновку про доведеність вини останнього та наявність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За правилами ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні апеляційним судом у судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова