Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/773/24
Провадження № 3/499/537/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 липня 2024 року смт Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Тимчук Р.М., розглянувши матеріали справи відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст..173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

До Іванівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст..173-2 КУпАП.

Ознайомившись з матеріалами справи, виконуючи положення ст.278 КУпАП про підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про необхідність повернення справи до ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області для дооформлення, виходячи з наступного.

Статтею 245 КУпАП визначено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення. Такими, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи.

У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Частина перша статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Зазначена кваліфікація не підтверджується, в матеріалах справи відсутні відомості та в протоколі не зазначені, що підтверджують вчинення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини які вказують на наявність ознак правопорушення за яке дана особа притягується.

Тобто, не чітко викладено об`єктивну сторону правопорушення, а саме відсутні відомості та докази перебування особи, щодо якої складено протокол у сімейних стосунках та проживання однією сім`єю, та не доведено ступінь родинних зав`язків для підтвердження кваліфікуючої ознаки даного правопорушення, щодо вчинення правопорушення відносно члена сім`ї, крім того в протоколі зазначено зворотнє, з якого вбачається. що зазначені особи проживають за різними адресами, що спростовую факт перебування учасників конфлікту в сімейних відносинах.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» визначено, що:

-насильство в сім`ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю;

-психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю;

-члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Слід звернути увагу на наявну в цьому визначенні категорію «член сім`ї». Якщо такі дії будуть вчиненні стосовно іншої особи, то це діяння повинно бути кваліфіковане за іншою статтею КУпАП.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Крім того при складанні протоколу ОСОБА_1 не була повідомлена належним чином про дату та час розгляду справи, а саме графа коли відбудеться розгляд справи не заповнена, що є порушенням вимог щодо складання протоколу.

При поверненні справи про адміністративне правопорушення для належного оформлення, суд керується постановою Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 в якій зазначено, що визнається правильною практика тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17 жовтня 2014 року норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення складеного без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Приймаючи рішення про поверненням для належного оформлення та доопрацювання матеріалів справи органу який складав протокол, суд враховує практику ЄСПЛ.

Так, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При цьому, суд не має можливості прийняти остаточне законне рішення по суті справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення підлягають поверненню до органу, який його склав для належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року за №2-рп/2015 положення частини другої статті 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 241 цього кодексу, про закриття справи. Тобто, постанова судді про повернення матеріалу для оформлення належним чином оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.245,268, 277, 278, 283 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст..173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до ВП №1 Березівського РВП ГУНП В Одеській області для оформлення належним чином.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:Руслан ТИМЧУК