Справа № 369/958/24
Провадження № 3/369/1899/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.04.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Ничик А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

08 січня 2024 року о 14:29 год., водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Volkswagen Transporter», днз НОМЕР_1 , по автодорозі М-05 сполучення «Київ Одеса» на 15 км, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 проводився у встановленому законом порядку, зі згоди водія, під відеозапис на нагрудну бодікамеру патрульних, за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510», за результатами якого станом на 14:34 год. 08 січня 2024 року в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 зафіксовано 2.77 ‰ (проміле) етилового спирту.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи, був повідомлений у встановленому законом порядку. Будь-яких клопотань про його участь в судовому засіданні не надходило.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, «Каракуця проти України» від 16 травня 2017 року).

З огляду на неявку в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи її належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, суд відповідно до положень ст. 268 КУпАП, з огляду на розумні строки судового розгляду, вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки її явка до судового засідання не є обов`язковою.

Поряд з цим, 12 квітня 2024 року через канцелярію суду надійшло клопотання захисника Ничик А. В. в інтересах ОСОБА_1 про закриття провадження у справі щодо його довірителя, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Мотивувавши своє клопотання тим, що працівниками поліції було грубо порушено вимоги чинного законодавства. При цьому, просила суд проводити судове засідання за її відсутності та ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складає одне з вказаних вище альтернативних діянь, зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи водій ОСОБА_1 , пройшов огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager Alcotest 7510», за результатами якого станом на 14:34 год. 08 січня 2024 року в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 зафіксовано 2.77 ‰ (проміле) етилового спирту. Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 066059 від 08 січня 2024 року, роздруківкою з технічного пристрою «Drager Alcotest 7510», (прилад № ARLМ - 0358, принтер № ARМА - 0120), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія ОСОБА_1 , розпискою ОСОБА_2 , рапортом рядового поліції, інформацією, що міститься на DVD - диску, а саме відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 066059 від 08 січня 2024 року, складеним у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, вбачається порушення водієм ОСОБА_1 пп. «а» п. 2.9 ПДР України, який водій підписав, не висловивши жодних заперечень.

Відповідно до роздруківки з технічного пристрою «Drager Alcotest 7510», (прилад № ARLМ - 0358, принтер № ARМА - 0120) та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , з використанням спеціальних технічних засобів, вбачається, що станом на 14:34 год. 08 січня 2024 року в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 зафіксовано 2.77 ‰ (проміле) етилового спирту, які водій також підписав.

Крім того, ці обставини підтверджуються інформацією, що міститься на DVD диску, а саме відеозаписом відзнятим на нагрудну камеру працівника поліції при виконанні ним своїх службових повноважень. З якого вбачається, що водій ОСОБА_1 , погодився пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager Alcotest 7510» та пройшов його. Результат огляду водія ОСОБА_1 , є позитивний 2.77 проміле етилового спирту, тобто виявлено стан алкогольного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 дізнавшись про результат огляду та його наслідки не висловив жодних заперечень, щодо результатів огляду та не наполягав на проведенні такого огляду у закладі охорони здоров`я.

Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч та підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

При цьому, суд зауважує, що водій ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager Alcotest 7510» та як вбачається з наявного відеозапису не висловив жодної незгоди з його результатами, у тому числі стосовно не роз`яснення йому прав та не керування транспортним засобом.

Суд зауважує, що матеріали провадження містять достатню кількість належних і допустимих доказів, які в своїй сукупності дають підстави вважати доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, що ставиться йому у вину.

Таким чином, за результатами розгляду матеріалів справи, дослідженні наявних доказів в їх сукупності, порушення працівниками поліції порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння передбаченого ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобі ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджену наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, судом не виявлено. Щодо тверджень захисника про відсутність пропозиції його довірителю пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, суд враховує, що у відповідності до ст. 266 КУпАП та вищевказаної Інструкції, такий огляд пропонується водію у разі його незгоди з результати такого огляду, однак за результатами досліджених у матеріалах справи доказів судом не встановлено, що водій ОСОБА_1 не погодився з його результатом.

Зважаючи на вищевикладене, суд критично ставиться до тверджень захисника Ничик А. В. про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки жодних фактичних даних в обґрунтування зазначених нею обставин суду не надано та розцінюється, як спосіб уникнення ОСОБА_1 від відповідальності.

Тобто, зазначене вище діяння ОСОБА_1 містить усі ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, клопотання захисника ОСОБА_3 є таким, що задоволенню не підлягає, а винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, доведена поза розумним сумнівом, його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим суд накладає на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк вказаний в санкції статті, яку ставлять у вину останньому.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, 130 ч. 1, 283, 284 ч. 1 п. 1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 066059 від 08 січня 2024 року) та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 к.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя І. А. Козак