Справа № 473/2666/23
Провадження № 33/812/277/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю: захисника Венделя О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , подану захисником адвокатом Венделем Олегом Михайловичема, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

09 квітня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Вендель О.М. - засобами поштового зв`язку звернувся з апеляційною скаргою на вказану постанову разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причин його пропуску. На обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначав, що ОСОБА_1 будь-яких повідомлень про час та слухання справи не отримував та з`явитися до суду або попередити про причини неявки чи подати клопотання не мав можливості, так як на той час проходив військову службу в Збройних Силах України і будь-який зв`язок у нього був відсутній, що підтверджується Витягом з військового квитка та Довідкою ВЛК № 1482 від 12 червня 2023 року. В кінці березня 2024 року на порталі «Дія» ОСОБА_1 було виявлено інформацію про відкриття відносно нього виконавчого провадження №74562542, у зв`язку з чим 02 квітня 2024 року він звернувся до Першого ВДВС у Вознесенському районі де і отримав копію оскаржуваної постанови .

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвоката Венделя О.М., який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в клопотанні, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення постанова судді у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 винесена 11 липня 2023 року.

Відповідно до чинного законодавства, початок 10-денного строку на апеляційне оскарження починається з дня винесення постанови.

Останнім днем подачі апеляційної скарги є 20 липня 2023 року.

Апеляційна скарга на постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 11 липня 2023 року була подана 09 квітня 2024 року, тобто, поза межами строку, встановленого ст. 294 КУпАП.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Між тим у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не зазначені обставини, які б об`єктивно свідчили про пропуск цього строку з поважної причини.

З матеріалів провадження вбачається, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 13 липня 2023 року, що підтверджується відповідним записом на внутрішній обкладинці справи з підписом ОСОБА_1 . Крім того 17 липня 2023 року ОСОБА_1 звертався до суду з заявою про видачу йому в електронному вигляді копії технічного запису судового засідання та отримав його 18 липня 2023 року (а.с. 13).

Викладене спростовує доводи апелянта, що він не знав про результат розгляду справи до 02 квітня 2024 року.

Не є поважними причинами тривалого пропуску строку на апеляційне оскарження (до 09 квітня 2024 року) і посилання апелянта на військову службу в Збройних Силах України, оскільки з наданої копії військового квитка вбачається що ОСОБА_1 09 листопада 2023 року звільнений (демобілізований) в запас на підставі наказу командира Військової частини від 13 жовтня 2023 року, а з наданої довідки ВЛК № 1482 від 12 червня 2023 року не вбачається, що ОСОБА_1 перебував на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні в період з часу ухвалення оскаржуваної постанови та до часу звернення до суду, інших медичних документів апелянтом не надано.

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не свідчать про їх поважність, в зв`язку з чим відсутні законні підстави для його поновлення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовується як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип resjudicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення, що як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

Між тим у даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не було встановлено особливих і непереборних обставин, які б перешкоджали апелянту оскаржити постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 липня 2023 року у передбачений ст. 294 КУпАП строк.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч.2 ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту, оскільки вона подана після закінчення встановленого законом строку на апеляційне о скарження і у поновленні цього строку відмовлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць