Єдиний унікальний номер 205/7613/24
Номер провадження3/205/2634/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року місто Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Шиян В.В., розглянув матеріали, які надійшли з відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України, не працюючу, зареєстровану та проживаючу в АДРЕСА_1

за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №174440 від 28.05.2024 року, встановлено, що ОСОБА_1 06 травня 2024 року, приблизно о 15-00 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_2 , а саме вчинила дії психологічного характеру.

Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 надала до суду письмову заяву, відповідно до якої свою провину не визнала, вказувала, що ніякого домашнього насильства не вчиняла, оскільки сама викликала поліцію на допомогу. Також пояснила що між нею та сестрою ОСОБА_2 , яка проживає окремо, постійно виникають сварки з приводу користування спільним будинком. Ніякого психологічного насильства з її боку не було, це була обоюдна сварка, під час якої кожен висловлювався нецензурною лайкою. Просила провадження по справі закрити.

Потерпіла ОСОБА_2 , пояснила що між нею та сестрою ОСОБА_1 постійно вникають сварки з приводу користування спадковим будинком, під час яких кожен з них висловлюється нецензурною лайкою. Іноді доходить до бійок. В подальшому в судові засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Частина 1 ст.173-2КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VІІІ від 07 грудня 2017 року (далі за текстом Закон 2229-VІІІ) визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктам 3, 14 статті 1 Закону 2229-VІІІ домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Докази вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства в матеріалах справи відсутні; разом з тим, остання у своїх поясненнях заперечує твердження про вчинення нею домашнього насильства, а навпаки наполягає на тому, що саме вона 06 травня 2024 року, приблизно о 15-00 год. звернулась з повідомленням до служби 102 про те, що 06.05.2024 року за адресою її проживання: АДРЕСА_1 її сестра в стані сп`яніння погрожує останній.

Факт звернення ОСОБА_1 на службу 102 підтверджується також рапортом про отримання заяви про вчинення домашнього насильства боку її сестри ОСОБА_2 яка зареєстрована ЕО № 11754 від 06 травня 2024 року.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , що міститься в матеріалах справи, вбачається, що її сестра ОСОБА_2 повернулась з м.Москви, за адресою мешкання. Постійно вживає спиртні напої та вчиняє сварку.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Суд немає права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення.

Зважаючи на викладене, суддя дійшла висновку, що під час розгляду даної адміністративної справи не було встановлено обов`язкової умови притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки не було встановлено суб`єктивної та об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на наведене вмотивування, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП, закрити через відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.1 КпАП України на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КпАП України закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Шиян В.В.