Провадження № 3/127/5641/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2024м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2024 о 15:52 год. по вул. Г. Арабея, 11 в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Honda, д.н. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час обгону транспортного засобу марки Skoda, д.н. НОМЕР_2 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, допустивши з ним зіткнення. В результаті зазначеного автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Після цього, ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка мала місце 26.06.2024 о 15:52 год. по вул. Г. Арабея, 11 в м. Вінниці, самовільно залишив місце події.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та суду пояснив, що відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідають дійсності. При цьому зазначив, що не відчув зіткнення, тому залишив місце події.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

З диспозиції статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху (далі ПДР), що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Слід звернути увагу, що зазначена норма є бланкетною.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «б» пункту 2.3, пункту 13.3 ПДР.

Зі змісту підпункту «б» пункту 2.3 ПДР випливає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 13.3 ПДР під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

До протоколу про адміністративні правопорушення суду надана схема місця ДТП, відповідно до якої зафіксоване розташування транспортного засобу марки Skoda, д.н. НОМЕР_2 , а також виявлені на ньому механічні пошкодження. Суд враховує, що ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, зауваживши, що залишив місце події, оскільки не відчув зіткнення. Разом з тим, такі твердження ОСОБА_1 спростовуються наданими суду доказами, а саме відеозаписами з камер відеоспостереження, а також з відеореєстратора з навчального автомобіля Skoda, д.н. НОМЕР_2 . З оглянутих судом відеозаписів випливає, що внаслідок скоєного зіткнення в автомобілі марки Skoda, д.н. НОМЕР_2 , було відбите ліве дзеркало. При цьому суд враховує, що зазначене зіткнення супроводжувалось гучним звуком. Крім того, як убачається з відеозапису, після зіткнення ОСОБА_1 намагались зупинити, подавши звуковий сигнал, однак останній проігнорував його та поїхав далі.

З огляду на викладене, суд вважає, що в судовому засіданні підтверджений факт недотримання ОСОБА_1 вимог підпункту «б» пункту 2.3 та пункту 13.3 ПДР, зміст яких суд виклав вище, а тому, на переконання суду, його дії охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, за ознаками порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Окрім цього, в судовому засіданні, встановлено, що будучи причетним до ДТП, ОСОБА_1 не виконав вимоги підпункту «а» пункту 2.10 ПДР, тобто самовільно залишив місце події, а тому його дії також охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КпАП, за ознаками залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення ним нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відомості про наявність будь-яких претензій майнового чи немайнового характеру до нього суду надані не були, а тому суд вважає за доцільне застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу. При цьому згідно з приписами частини другої статті 36 КпАП, до останнього необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 122-4, 124, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до приписів частини другої статі 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: