Провадження №: 3/336/3753/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кірове Оріхівського району Запорізької області, який працює водієм на ТОВ «Юністар Авто», проживає (згідно протоколу) за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

31.05.2024 в провадження судді Звєздової Н.С. надійшли справи про адміністративне правопорушення №336/5448/24 (провадження № 3/336/3753/2024) за ст.124 КУпАП та №336/5449/24 (провадження № 3/336/37549/2024) за ст.122-4 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 .

Постановою від 03.06.2024 вказані матеріали об`єднано в одне провадження.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №594161, зазначено, що 05.05.2024 о 20.00 годині в с. Таврійське, вул. Запорізька, буд.126-А водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos TF69Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд на гр. ОСОБА_2 . При ДТП гр. ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження. При ДТП авто механічні ушкодження не отримало. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1, 1.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №594162, зазначено, що 05.05.2024 о 20.00 годині в с. Таврійське, вул. Запорізька, буд.126-А водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos TF69Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.122-4 КУпАП.».

В судове засідання правопорушник не з`явився, з заявою про відкладення розгляду справи та/або запереченнями на протокол до суду не звертався. Викликався до суду, шляхом зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення часу, дати та місця розгляду справи (підпис водія наявний), а також за допомогою направлення судової повістки за адресою місця проживання та направленням СМС-повідомлень на номер телефону, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання також не з`явився.

З огляду на вказане, судом були використані всі можливості для належного сповіщення учасників справи щодо розгляду справи.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності особи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку особи (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ «Богонос проти росії» від 05.02.2004 року).

Основною умовою відкладення розгляду справи є - не відсутність у судовому засіданні сторони по справі, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були обізнані про розгляд справи в суді, а також те, що судом були вжиті всі можливі засоби повідомлення останніх про розгляд справи, суд вважає, що неявка останніх не має поважних причин та свідчить про ухилення від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Тому суд не вбачає підстав відкладати розгляд справи, оскільки сторони за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористалися правами, наданими їм чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надали пояснень, заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 та 122-4 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі наявних документів, доданих до протоколів про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями пункту 1.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.10 «а» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом даного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення дорожнього руху та у сфері власності.

Об`єктивна сторона порушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Суб`єкт правопорушення загальний.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (80731-10), може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Положенням ст.14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.

Відповідно до ст.53 Закону України «Про дорожній рух», юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

В обґрунтування наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ст.122-4 КУпАП, до протоколів додані наступні письмові докази:

- рапорт старшого інспектора-чергового ОСОБА_3 , відповідно до якого «05.05.2024 о 20.17 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.05.2024 о 20.17 за адресою: Оріхівський район с. Таврійське, вулиця Запорізька, буд.126-А, заїхав ланос срібного кольору АР 9328 СЕ за кермом водій на прізвище ОСОБА_4 , збив людину, яка сиділа на лаві в алкогольному стані, потім ще зверху побив та поїхав в бік школи по вул. Шкільній дворами. Заявник: ОСОБА_5 , тел.: НОМЕР_2 »;

- схема місця ДТП від 05.05.2024, на якій зображено місцерозташування ОСОБА_2 по відношенню до дорожнього покриття біля житлового будинку АДРЕСА_2 , а також самого будинку, магазину продуктів, узбіччя та в`їзду на подвір`я;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 05.05.2024, відповідно до яких: «05.05.2024, приблизно о 20.00 год. перебував біля свого будинку, сидів на лавці біля під`їзду, коли в подвір`я заїхало авто ланос сірого кольору, дн НОМЕР_1 , під керуванням водія гр. ОСОБА_1 та різко поїхало на мене це й вийшло, що він мене збив, даний гр. перебував в сильному алкогольному сп`янінні, в ході ДТП, отримав легкі тілесні ушкодження, а саме царапини на лобі. Після чого я викликав поліцію, а даний громадянин різко поїхав з місця пригоди в невідомому напрямку. Де даний громадянин проживає, мені не відомо, точно знаю, що в с. Таврійське, іншого не відомо»;

- письмові пояснення ОСОБА_6 від 23.05.2024, відповідно до яких: «05.05.2024 я разом з ОСОБА_1 приїхали до с. Таврійське, буд.126-А вул. Запорізька на авто Daewoo Lanos н/з НОМЕР_1 сірого кольору, заїхали на подвір`я до будинку ми побачили ОСОБА_7 , котрий стояв біля під`їзду та розмовляв по телефону, та коли ми заїхали до подвір`я біля під`їзду стояли сидіння з мікроавтобусу, на які ОСОБА_8 здійснив наїзд, так як ми встигли вчасно загальмувати, після чого ОСОБА_9 почав бити по лобовому склу рукою, від чого появилися тріщини на склі, потім він відчинив мої пасажирські двері та побачив, що ОСОБА_8 за кермом, побіг до нього та відчинивши двері, ОСОБА_9 почав діставати ОСОБА_8 із-за керма, де вони потім впали та почали битись. Я побачивши це, пішов від них. Факту наїзду ОСОБА_8 на ОСОБА_10 не було»;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 23.05.2024, відповідно до яких «я маю у власності авто Daewoo Lanos н/з НОМЕР_1 , на якому я 05.05.2024 близько 20.00 приїхав до буд. АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_11 , який знаходився на пасажирському сидінні та коли ми заїхали на подвір`я даного двоповерхового будинку там перебував ОСОБА_12 , який стояв біля під`їзду та розмовляв по мобільному телефону та неподалік від нього стояли сидіння із мікроавтобуса, біля яких я зупинився. Де ОСОБА_9 поклав слухавку, присвітивши при цьому мобільним телефоном до самого мого авто, після чого вдарив по передньому вітровому склу мого авто рукою. Він відчинив пасажирські двері, перебіг до моїх дверей, побачив, що в салоні авто перебував ОСОБА_13 та я за кермом. Потім почав направлятися до моїх дверей, оббігаючи при цьому авто позаду та я в цей час почав рух вперед та зупинився, де ОСОБА_9 почав витягати мене із-за керма авто, де у нас виникла обопільна штовханина та підійшли інші мешканці села, де почалась бійка, я потім поїхав до свого місця мешкання. Додам, що я своїм авто на ОСОБА_7 не наїздив, таким чином факту ДТП не було та я в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Пошкоджень, що свідчать про причетність до ДТП авто не має»;

- письмові пояснення ОСОБА_14 від 23.05.2024, відповідно до яких «я 05.05.2024 близько 20.00 год. перебувала біля буд. АДРЕСА_2 , де в цей час почула як до подвір`я на швидкості заїхало авто Ланос сірого кольору, що відбувається бійка між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , потім я побачила, що сидіння з мікроавтобусу, яке стало біля під`їзду перекинуте та поряд стояло вищевказане авто. Потім мені стало відомо, що ОСОБА_17 здійснив наїзд авто ОСОБА_18 на ОСОБА_7 , котрий сидів на сидінні, від чого той отримав ушкодження у вигляді ссадин»;

- сканкопія медичного висновку (текст не є читабельним), відповідно до якого: особа (ПІБ нечитаєме) звернулася до КНП ТМО «Обласний центр екстреної медичної допомоги» (далі не можливо прочитати), дата звернення відсутня, діагноз: «ЗЧМТ? Ссадна обличчя»;

- фотокопія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Daewoo Lanos TF69Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 та його переднього виду, а також 1-ї та 2-ї сторінки паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ;

- витягу із мобільного застосунку «Дія» водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_1 , фото переднього виду автомобіля Daewoo Lanos TF69Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також розташування якогось чоловіка (не встановлена особа) біля стіни якоїсь будівлі.

Будь-яких інших письмових доказів, до матеріалів справи не долучено.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах справи достатніх доказів щодо наявності в діях ОСОБА_1 винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 та ст.122-4 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №594161 від 23.05.2024, «при ДТП авто механічні ушкодження не отримало». Вказана обставина підтверджується також письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_6 та не була спростована у письмових поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_19 .

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Суду також не надано пояснень, у зв`язку з чим протоколи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 були складені лише 23.05.2024, в той час, як подія «відбулася» 05.05.2024.

Долучена до матеріалів справи сканкопія (майже не читаєма) медичного висновку не є належним доказом того, що ОСОБА_20 отримав «ссадни обличчя» саме в результаті того, що 05.05.2024 на нього було здійснено наїзд транспортним засобом Daewoo Lanos TF69Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , а не в результаті бійки, яка відбулася між ними у подвір`ї житлового будинку АДРЕСА_2 (як зазначено у показах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_19 ).

Матеріали справи не містять: 1) доказів того, чи вносилися відомості про вказану подію (отримання ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень в результаті ДТП, що сталася 05.05.2024) до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань; 2) відомостей про те, чи призначалася експертиза транспортного засобу задля встановлення наявності/відсутності на авто біологічного матеріалу (належного потерпілому ОСОБА_2 ); 3) фото-та відео- фіксації вчинення відповідних правопорушень.

З огляду на вищевказане, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не знайшло свого підтвердження в матеріалах справи, а тому в діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого відповідною статтею КУпАП, з огляду на що провадження по цій справі підлягає закриттю.

Згідно зі ст.122-4 КУпАП, особа несе відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

У суду відсутні підстави сумніватися у твердженнях ОСОБА_1 в тому, що він не вчиняв ДТП (не здійснив зіткнення з потерпілим ОСОБА_2 , його авто не має механічних пошкоджень, тощо), а відтак не залишав місця ДТП, оскільки доказів на спростування доводів останнього суду надано не було.

Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП також не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, виходячи із того, що протокол про адміністративне правопорушення та наявні у справі матеріали не містять відомостей, які би вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1 усвідомлював те, що він є учасником дорожньо-транспортної пригоди (пошкодив транспортний засіб, наніс тілесні ушкодження потерпілому) після чого умисно (задля уникнення відповідальності) покинув місце ДТП. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 взагалі вчинив ДТП, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином наявні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній прямий умисел на залишення місця транспортної пригоди з умислом навмисного уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а відтак в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищевикладене, враховуючи надані суду письмові матеріали, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ст.122-4 КУпАП, а відтак провадження в частині притягнення його до відповідальності підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 122-4, 124, 221, 247, 268, 276, 279, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст.122-4 КУпАП - закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова