СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/4320/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 864960 - 29.05.2024 року о 19 год. 10 хв. в м. Київ, вул. Жмеринська 1-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAZDA-6 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп?яніння, а саме: зіниці очей звужені, не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився на відео з камери 473415.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання з?явився захисник ОСОБА_1 - адвокат Катамай Г.М., яка пояснила, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає.

Наголосила, що поліцейські, які прибули щоб скласти протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не здійснювали огляд останнього, не зазначали про причини чому його зупинили, не вказували про те, що ОСОБА_1 наявні будь-які ознаки сп?яніння, що свідчить про те, що вони не перевіряли ознаки наркотичного сп?яніння у ОСОБА_1 . Повідомила, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння саме через те, що особи в поліцейській формі, які зупинили його транспортний засіб, грубо порушили його права та свої обов?язки, зокрема, не представились, не вказали причину зупинки транспортного засобу, не навели підстав, які могли б вказувати на стан наркотичного сп?яніння, окрім як «підозрілість та блідість обличчя», провели обшук транспортного засобу з порушенням законодавства України.

Захисник також зазначила, що працівники поліції не долучили до протоколу докази відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі транспортного засобу іншій уповноваженій особі, що викликає сумніви у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів.

Також захисник вказала, що у примірнику протоколу про адміністративне правопорушення від 29.05.2024 року серії ААД №864960, який працівниками поліції надано ОСОБА_1 відсутній час вчинення зазначеного в протоколі адміністративного правопорушення; наданий суду відеозапис поліцейського розпочинається 29.05.2024 року о 19 год. 40 хв., тобто через 30 хвилин після фіксування руху транспортного засобу ОСОБА_1 .

На підставі викладеного зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення від 29.05.2024 року серії ААД №864960 складено з порушенням чинного законодавства України та містить недостовірну інформацію. Просила провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв?язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі статтею 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №864960 від 29 травня 2024 року вбачається, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, однак від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився.

Неодноразова відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зафіксована у відеозаписі з бодікамери №473415.

Крім того, із зазначених відеозаписів судом встановлено, що інспектор перевірив ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 , повністю роз`яснив ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан сп`яніння та її можливі наслідки, дотримуючись встановлених законодавством України вимог. Роз`яснив права, які має ОСОБА_1 , котрий, в свою чергу, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

У п. 2.5 ПДР України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За вимогами п. 6-8 розділу І Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у Розділі ІІ у п.8, 9 вказує, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується зібраними доказами у справі та матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №864960 від 29 травня 2024 року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 травня 2024 року з якого встановлено, що у ОСОБА_1 у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: зіниці очей звужені та не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя;

- витягом із системи «АРМОР» щодо наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;

- та відеозаписом з бодікамер поліцейського №473415, з якого судом встановлено наступне:

До матеріалів справи доєднано диск, який підписаний як «ААД-864960 ОСОБА_1 ».

На диску наявний файл під назвою «864960». Вказаний відео файл містить відеозапис із бодікамери поліцейського №473415.

Відеозапис розпочинається із того, коли транспортний засіб MAZDA-6 д.н.з. НОМЕР_1 вже зупинився.

Однак, впродовж усього відеозапису ОСОБА_1 жодного разу не заперечив, що керував транспортним засобом. Крім того, факт керування транспортним засобом не був заперечений і захисником у поданих поясненнях.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, під час дослідження відеозаписів із нагрудного реєстратора поліцейських, було встановлено, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом.

Переглянувши відеозапис, судом встановлено, що працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений законодавством, будь-яких порушень працівниками поліції вимог чинного законодавства встановлено не було, а тому доводи захисника в цій частині є безпідставними.

Окрім зазначеного, доводи захисника, що працівники поліції не навели підстав, які могли б вказувати на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , окрім як «підозрілість та блідість обличчя» не заслуговують на увагу, оскільки у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є, зокрема почервоніння обличчя або неприродна блідість (ч. 4 Розділу І).

Таким чином, працівниками поліції була встановлена одна із ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , що стало підставою для пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, суд вважає неспроможними й інші доводи захисника Катамай Г.М. , оскільки вони не спростовують винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння чітко зафіксовано у відеозаписі із бодікамери поліцейського №473415. Усі дії працівників поліції щодо складення матеріалів про адміністративне правопорушення відповідають чинному законодавству.

Зазначені докази узгоджуються між собою, та беззаперечно вказують на наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами: документ ВХР 931049, на підтвердження чого до матеріалів справи доєднано витяг із системи «Армор».

Зважаючи на те, що санкція статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення особи, що притягується до адміністративної відповідальності від сплати судового збору, а відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 251, 266 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» , -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя Н.О.Горбенко