П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №384/264/24

пров. № 3/384/198/2024

19 липня 2024 року смт. Вільшанка

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

у складі:

головуючого судді Сорокіної О.О.,

з участю серетаря судового засідання Рябова М.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши (відповідно до закріпленого статтею 279 КУпАП порядку) у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Вільшанка Кіровоградської області справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільшанка Кіровоградської області, українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

- до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №546882 від 20 жовтня 2023 року ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 20 жовтня 2023 року о 14 год. 55 хв. в смт. Вільшанка Голованівського району Кіровоградської області по вул.Миру, 92, керував автомобілем марки ВАЗ 21051, д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на місці зупинки приладом "Драгер» відмовився, від огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненому не визнав, суду пояснив, що спиртне не вживав, у стані алкогольного сп`яніння не перебував. Оскільки була повітряна тривога, він поїхав забрати дітей зі школи. Просив закрити провадження у справі. Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 суду пояснив, що ОСОБА_1 не порушував правил дорожнього руху, спиртне не вживав. Зазначив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський допустив суттєві порушення діючого законодавства. У складеному протоколі не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та в наданій ОСОБА_1 копії протоколу не зазначено часу вчинення правопорушення. Крім цього зазначив, що поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 порядок застосування приладу «Драгер», свідки під час складання протоколу були відсутні. Їх зупиняли для того, щоб вони підписали протокол. Суті правопорушення поліцейський не пояснював. На його думку, ОСОБА_1 спиртне не вживав, від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся. Пропозиція про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння прозвучала від поліцейського. Просив закрити провадження у справі. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що восени минулого року в другій половині дня його зупинив працівник поліції та попросив бути свідком. Засвідчити, що ОСОБА_1 не хоче проходити медичний огляд. Він поставив підпис у протоколі та поліцейський повідомив, що він може їхати. Працівник поліції йому нічого не зачитував, зі змістом протоколу не ознайомлював. ОСОБА_1 в цей час стояв осторонь. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що восени 2023 року його зупинили працівники поліції та повідомили йому, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження медичного огляду та запропонували йому бути свідком. Він поставив свій підпис та поїхав по своїм справам. З протоколом про адміністративне правопорушення він не ознайомлювався. Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, заслухавши думку представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП). Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення, відповідно до положень якого обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Разом з цим, відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу. Згідно зі ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Із системного аналізу норм ст. ст. 254, 256 КУпАП слідує, що предмет судового розгляду обмежений даними, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть. Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Дана норма є банкетною, тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено спеціальну норму Правил дорожнього руху, вимоги якої порушила винна особа. Згідно з пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного спяніння. В той же час, вказані норми Правил дорожнього руху України, які регулюють заборону водіям здійснювати керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення у провину ОСОБА_1 не ставились. Статтею 266 КУпАП визначено процедуру такого огляду, зокрема, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Таким чином, порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі -Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція). Згідно з п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. Згідно з п.п. 6-8 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявності відповідних ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією. Проте, при складанні протоколу, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, поліцейський не зазначив пункт Правил дорожнього руху, який порушив водій ОСОБА_1 . Згідно з інструкцією при оформленні матеріалів справи про адміністративні правопорушення, в протоколі є обов`язковим зазначення пункту ПДР, який був порушений водієм. Оскільки такий протокол мав суттєві недоліки і не міг бути розглянутий, судом неодноразово вказаний протокол було направлено для доопрацювання. За наслідком доопрацювання до матеріалів було долучено рапорт поліцейського СРПП СПД №1 смт. Вільшанка Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшого сержанта поліції Швеця Д.Д. на ім`я т.в.о. начальника Голованівського РВП, який суд не може взяти до уваги, оскільки рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення і така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху та є заінтересованою особою при розгляді справи, а тому вказане ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 28 травня 2020 року в справі № 524/4668/17 та від 15 квітня 2020 року в справі № 489/4827/16-а. Більш того, допитані під час судового розгляду справи свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 пояснили, що вони не були безпосередніми очевидцями розмови між працівником поліції та водієм ОСОБА_1 . Разом з цим суд звертає увагу, що на копії протоколу, врученій ОСОБА_1 також не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, а саме: не зазначено який пункт Правил дорожнього руху він порушив та час вчинення адміністративного правопорушення, на що слушно представником було звернуто увагу суду. При цьому, суд при розгляді справи самостійно не може вийти за межі складеного адміністративного протоколу, погіршити становище особи, та самостійно визначити порушення Правил дорожнього руху України. Також до протоколу про адміністративне правопорушення додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, яке не підписане поліцейським (а.с.2). Разом з тим, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, і ця обставина підтверджується відеозаписом, особі, що притягається до адміністративної відповідальності під час складання протоколу не оголошувалося змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, порушеного пункту правил дорожнього руху. Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським не зазначено пункт Правил дорожнього руху, який порушив ОСОБА_1 , за вчинення якого настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 546882 працівником поліції допущено істотне порушення, оскільки не зазначено пункт Правил дорожнього руху, за порушення якого настає відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак вказаний протокол не відповідає приписам ст. 256 КУпАП. З огляду на викладене суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення по суті є обвинувальним актом на основі якого, в сукупності з іншими доказами, встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол, у діях конкретної особи, суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження, на підставі доказів, зібраних органом, повноважним на складання протоколу. Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Враховуючи наведені істотні порушення нормативно-правових актів щодо порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, які були допущені при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 , з огляду на обмежені процесуальні повноваження суду та обов`язок збирати докази саме особами, уповноваженими на складання протоколів, не можуть бути усунуті під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнано допустимим доказом у даній справі. Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, наприклад у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд зазначає, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім цього, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах "Кобець проти України" від 14 лютого 2008 року, "Берктай проти Туреччини" від 08 лютого 2001 року, "Лавенте проти Латвії" від 07 листопада 2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. З огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх, безумовних та переконливих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-289 КУпАП до Кропивницького апеляційного суду через Вільшанський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі протягом десяти днів апеляційної скарги з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено та оголошено 22 липня 2024 року.

Суддя О.О. Сорокіна