ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/711/24
провадження № 3/691/450/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Савенко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області м.Корсунь-Шевченківський вул.Ярослава Мудрого, №36 Черкаської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, місце реєстрації АДРЕСА_1 та місце проживання АДРЕСА_2 , військовослужбовця, -

за ст.122-4 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, -

встановив :

ОСОБА_1 , 15 червня 2024 року о 20 годині 00 хвилин в м.Городище по провул. Індустріальний, №13 Черкаського району Черкаської області, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду та, будучи до неї причетним, залишив місце події.

ОСОБА_1 особисто взяв участь у судовому засіданні, йому було роз`яснено права, передбачені ст.268 КУпАП і заслухано пояснення щодо скоєння адмінправопорушення із яких вбачається, що, він дійсно, 15 червня 2024 року близько 20 години керував автомобілем «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_1 в м.Городище по провул. Індустріальний біля будинку №13, де під час руху не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з дерев`яним парканом. Місце дорожньо-транспортної пригоди лишив, проте попередньо домовився із власником домоволодіння №13 про відшкодування завданих збитків.

Представник Відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області, будучи повідомлений вчасно та належним чином про судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення, до суду не прибув, що не перешкоджає судовому розгляду справи про адміністративне правопорушення у його відсутності.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення приходжу до наступного рішення.

Згідно ч.2 ст.7 та ст.245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. У відповідності до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД №309588 від 27 червня 2024 року, згідно якого керував транспортним засобом та, будучи причетним до ДТП, залишив місце події (а.с.1), схемою дорожньо-транспортної пригоди до протоколу Серії ДПР18 №496651 від 27 червня 2024 року (а.с.2), письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 15 червня 2024 року (а.с.3), свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 15 червня 2024 року (а.с.4,5), протоколом про адміністративне правопорушення Серії ДПР18 №496651 від 27 червня 2024 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.6), при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось, та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався (а.с.1).

Із змісту вивчених та досліджених письмових доказів у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що їх обсяг та відображена у них інформація є достатніми для стверджувального висновку про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.122-4 КУпАП.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозицією ст.122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

На підставі ст. 280 КУпАП, судом було встановлено обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , винність особи у його вчиненні на підставі досліджених доказів наданих до суду.

Виходячи з представлених суду матеріалів справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості. Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам і фактам справи. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а тому, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 має вік 32 роки, вперше притягується до адміністративної відповідальності, вину визнав.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд вважає за необхідне з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання Законів України, поваги до правил поведінки учасників дорожнього руху, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді накладення адміністративного штрафу.

При ухвалені постанови, суд бере до уваги п.26 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якою визначено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 може бути будь-яка особа, яка безпосередньо бере участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський Суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить на час розгляду справи про адміністративне правопорушення 605 грн. 60 коп. і підлягає стягненню в прибуток Держави, остільки згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, керуючись ст.33,ст.268, ст.280, ст.122-4, 294 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір»,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.122-4 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн..

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн.60 коп. на користь Держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Копію постанови надіслати для відому до Відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області.

Апеляційну скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Черкаського апеляційного суду.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути звернена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України.

Суддя О. М. Савенко