ПОСТАНОВА

іменем України

19 липня 2024 року

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Качаленко Є.В., розглянув матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, старший стрілець - оператор 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом №НОМЕР_1/107 від 11.07.2024 року, 03.07.2024 о 09:40 у АДРЕСА_2 до резерву сил і засобів в/ч НОМЕР_1 доведено бойове розпорядження командира військової частини № НОМЕР_2 дск від 03.07.2024, а військовослужбовець ОСОБА_1 відмовився виконувати це бойове розпорядження, мотивуючи незадовільним станом здоров`я. Дії ОСОБА_1 у протоколі кваліфіковано за ч.2 ст.172-10 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у статті КУпАП та нормам інших законів, якими передбачено відповідальність за вчинення чітко визначених законодавством України протиправних дій.

Відтак, в протоколі має бути викладена повна фабула правопорушення, зокрема конкретизовано, яке саме розпорядження, наказ (його суть) командира відмовився виконувати військовослужбовець. Така вимога випливає з необхідності забезпечення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, права на захист від конкретного обвинувачення. Зокрема, суд має встановити, чи був такий наказ законним, об`єктивну можливість його виконати, причини невиконання, тощо.

Суд наголошує на тому, що не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, проводити розслідування та відшукувати докази на користь обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено.

Так, згідно з Указом Президента України від 06.05.2024 №271/2024, затвердженого Законом України від 08.05.2024 №3684- IX з 14.05.2024 на 90 діб продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Відтак, очевидно, що подія, зазначена в протоколі відбулася саме під час дії воєнного стану в Україні.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» № 2839-IX, що набрав чинності 27.01.2023 посилено адміністративну та кримінальну відповідальність військовослужбовців за вчинення правопорушень.

При цьому, доповнено саме диспозицію ч.2 статті 172-10 КУпАП, що передбачає адміністративну відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира (начальника), вчинену в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Це виключає кваліфікацію дій особи за ч.2 ст.172-10 КУпАП.

Натомість в протоколі викладено кваліфікацію дій особи з перекрученням диспозиції статті, без слова "крім", хоча правотворчою функцією уповноважена на складання протоколу особа не наділена.

Разом з тим, норми статей 402, 403 КК України передбачають склади кримінальних правопорушень - непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, а також інше умисне невиконання наказу в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці або невиконання наказу начальника, вчинене за відсутності ознак, зазначених у частині першій статті 402 цього Кодексу, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Тобто законодавець після початку широкомасштабного вторгнення рф вважав за доцільне уніфікувати підхід до розгляду правопорушень військовослужбовців під час несення військової служби в умовах воєнного стану посиливши відповідальність з адміністративної до кримінальної.

Викладені у протоколі обставини та долученні до справи матеріали не дають можливості встановити наявність достатніх ознак для кваліфікації кримінального правопорушення, а для проведення досудового розслідування слід звернутись до прокуратури чи безпосередньо до органу досудового розслідування.

За таких обставин до матеріалу має бути долучено матеріали службового розслідування вказаного факту та дані щодо внесення/невнесення інформації до ЄРДР, прийняття рішення за результатами досудового розслідування.

З огляду на вищевикладене, суддя доходить висновку, що справа має бути повернута до відповідного органу, уповноваженого на складання протоколу, для усунення недоліків і прийняття належного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 278 КУпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення №225/1193/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.172-10 КУпАП повернути командиру військової частини НОМЕР_1 для усунення виявлених недоліків.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В.Качаленко