22.07.2024 Справа № 756/8474/24
Номер справи 756/8474/24
Номер провадження 3/756/3874/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Крикун І.В.,

за участю: особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Науменка О.Г.,

другого учасника ДТП- ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянина України, є особою з інвалдністю 2 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

18 червня 2024 року о 01 год. 30 хв. в м. Києві, по вул. Прирічна, 17 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Також, водій ОСОБА_1 18 червня 2024 року о 01 год. 30 хв. в м. Києві, по вул. Прирічна, 17 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Ford Fusion», державний номерний номер НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 2.3 (б), 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, посилався на вдсутність доказів про вчинення ним адміністративних правопорушень. Пояснив, що не керував транспортним засобом, а факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, без факту керування транспортним засобом, не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Просив провадження у справі закрити.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Науменко О.Г. заперечив щодо обставин викладених в протоколі та доданих до нього матеріалах, так як вони не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджував, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки той хоч і перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте керування транспортним засобом не здійснював, автомобіль залишався нерухомим, двигун був не заведений. Просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Другий учасник події ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 18 червня 2024 року перебував вдома і раптом почув гучний звук двигуна автомобіля, після чого визирнув у вікно і побачив, як автомобіль «Volkswagen Transporter» білого кольору в`їхав в його авто «Ford Fusion» з характерним звуком ДТП. Після вказаного автомобіль «Volkswagen Transporter» поїхав двором і повернувся назад, почавши паркування. В подальшому ОСОБА_2 спустився до свого авто «Ford Fusion» і побачив пошкодження заднього бампера посередині та пошкодження ЛКП з правої сторони заднього бампера, після чого викликав поліцію.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статею 245 КУпАП установлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За положеннями ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Положення п. 2.3 (б) ПДР України передбачають, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожню обстановкою, відповідно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування.

Пунктом 13.1 ПДР України, передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність належними та допустимими доказами факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 , як особою, яка притягується до адміністративної відповідальності своєї винуватості, враховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, пояснення другого учасника ДТП, дослідженого запису з боді-камери та схеми ДТП, суд приходить до переконання «поза розумним сумнівом», що виникнення ДТП, яке мало місце 18 червня 2024 року є прямим наслідком допущення водієм ОСОБА_1 , порушень п. 2.3 (б), 13.1 ПДР України, що знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Під час судового розгляду проведений огляд транспортних засобів на співвідношення механізму отриманого пошкодження на задньому бампері автомобля «Ford Fusion», на яякому міститься вмятина, яка відповідає округлій формі фаркопа, що розташований на «Volkswagen Transporter». Огляд зафіксований технічними засобами й долучений до протоколу судового засідання.

На запитання головуючого під час судового розгляду ОСОБА_1 повідомив, що вдсутні будь-які інші особи, які мали право на керування належним йому автомобілем. Окрім того, з дослідженого відеозапису з боді-камери поліцейського саме в ОСОБА_1 були наявні ключі від транспортного засобу.

На підставі досліджених доказів, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Згідно положень ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається уповноваженими на те посадовими особами органів поліції за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи, тобто відповідати вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 3-4 розділу І Інструкції).

За приписами п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Частиною другою статті 266 КУпАП, зі змінами внесеним Законом від 16 лютого 2021 року № 1231-IX, передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

До матеріалу про адміністративне правопорушення долучено відеозаписи з нагрудної камери поліцейських, які прибули за викликом ОСОБА_2 .

В судовому засіданні 18 липня 2024 року переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейських від 18 червня 2024 року, який долучений до справи, з якого встановлено, що водій на пропозицію працівника поліції у встановленому законом порядку пройти медичний огляд на визначення стану сп`яніння відмовився.

Таким чином факт добровільної, свідомої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано на відеозаписі, диск міститься у матеріалах справи.

Працівниками поліції ОСОБА_1 роз`яснено наслідки відмови від проходження медичного обстеження на стан сп`яніння.

Суд вважає неприйнятними твердження ОСОБА_1 , що він не керував автомобілем в стані сп`яніння, а лише перебував біля нього. Дане твердження спростовується поясненнями другого учасника події, які були ним підтверджені в суді. Хоча ОСОБА_2 в засіданні повідомив, що він не бачив безпосередньо ОСОБА_1 за кермом автомобіля, тому що було темно й водій перебував в автомобілі, який здійснював маневр паркування під час якого зачипив його автомобіль. Він спустився у двір, побачив пошкодження автомобіля й викликав поліцейських. В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що окрім нього більше ніхто не має доступу та права керування належним йому транспортним засобом.

Також суд враховує, що під час виявлення ОСОБА_1 на вулиці поблизу автомобіля, працівниками поліції та послідуючих процесуальних дій з оформлення адміністративних матеріалів, саме у ОСОБА_1 були ключі від автомобіля «Volkswagen Transporter» та він мав безпосередній доступ до нього.

Надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність належними та допустимими доказами факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, вина ОСОБА_1 доводиться наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 861985 від 18 червня 2024 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 червня 2024 року.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, чи / та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції 18 червня 2024 у ОСОБА_1 в розумінні п. 3 розділу І, п. 1 розділу ІІ Інструкції, є безпосередніми підставами для пред`явлення працівником поліції вимоги пройти водієм огляд на стан алкогольного сп`яніння, а у випадку відмови в проходженні огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

При цьому, в ході судового розгляду судом не встановлено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння в момент перевірки працівниками поліції 18 червня 2024 року. Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою та поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, порушенні вимог п. 2.5 ПДР, та не спростовують правомірності дій інспекторів щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП та Інструкції.

Дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, умисно вчинив адміністративне правопорушення та з метою уникнення адміністративної відповідальності відмовляється від визнання своєї провини посилаючись на суперечливі факти.

Суд вважає факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та заперечення ОСОБА_1 проти притягнення до адміністративної відповідальності, способом захисту, спробою уникнути відповідальності.

В рішенні Європейського суду з прав людини у складі його Великої палати по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні справи відповідно до ст.ст. 33, 36 КУпАП суд враховує особу ОСОБА_1 суспільну небезпечність адміністративних проступків, які створюють небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху. Тому суд вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню в межах санкції статті, яка не має альтернативного покарання лише у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Поряд з цим, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33-36, 40-1, 124, 130, 245, 268, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) адміністративне стягнення: за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн., за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Повний текст постанови складено 22 липня 2024 року.

Суддя: І.С. Шролик