Номер провадження 3/523/4028/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2024 р.

Суддя Суворовського районного суду м.Одеси Кисельов В.К.,

за участю прокурора Лупашка С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої зареєстрованої та поживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, №1141/2024 від 12.06.2024 р., ОСОБА_1 , припиняючи з 10.02.2024р. діяльність на посаді практичного психолога Київської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії в КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи», будучи об`єктом декларування відповідно до п.п.»г» п.2ч.1ст.3 Закону України від 14.10.2014р №1700-VII «Про запобігання корупції», суб`єктом згідно примітки ст.172-6 КУпАП, як особа яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення абз.першого ч.2ст.45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин подала 26.05.2024р. о 22:41 год шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями. Вказані дії які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6КУпАП .

Наказом в.о. головного лікаря КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» №41-кр від 18.05.2018 ОСОБА_1 було переведено на посаду практичного психолога Київської міжрайонної МСЕК КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» з 20.05.2018р..

Відповідно до пп. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», посада практичного психолога Київської міжрайонної МСЕК КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» ОСОБА_1 віднесена до суб`єктів на яких поширюється дія цього Закону, як на члена медико-соціальної експертної комісії, і вона є суб`єктом декларування і відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією і зобовязана виконувати вимоги Закону, у тому числі, зазначені у ст. 45 вказаного Закону.

Наказом в.о. керівника Комунальної установи «Одеський обласний центр медико- альної експертизи» №17-к від 09.02.2024 ОСОБА_1 було звільнено з посади практичного психолога Київської міжрайонної МСЕК КУ «Одеський існий центр медико-соціальної експертизи» з 10.02.2024 року.

У відповідності до п. 15 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші и, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно абз.1 ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням .цій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого врядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

12.10.2023 року набрав чинності Закон України № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено обов`язок подання декларацій суб`єктів, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та доповнено перелік суб`єктів декларування, визначених п. 2 ч. 1 ст. З Закону підпунктом «ґ», а саме: голови та члени лікарсько-консультативних і медико-соціальних експертних комісій, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої статті.

Декларантами є всі особи, які входять (призначені / відряджені) до складу відповідних комісій згідно з організаційно-розпорядчими документами, незалежно від фактичного виконання функцій голови / члена / секретаря комісії, а також від строку перебування в складі відповідної комісії (у т.ч. які залучені до роботи на правах членів).

Також, відповідно до Роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції №4 від 13.11.2023 «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного фонду» визначено, що декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру, крім декларації кандидата на посаду.

Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» - «ґ» п. 2 ч. 1 ст. З Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, пп. «а», «в» - «ґ» п. 2 ч. 1 ст. З Закону.

Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності

Відповідно до вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 , будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, на якого поширюється дія Закону, зобов`язана була подати електронну декларацію за період, неохоплений раніше поданими деклараціями у строк до 31.03.2024 року, подала декларацію лише 26.05.2024р. о 22.41 год, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно відповіді на запит за підписом керівника управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_2 (вихідний № 71- 03/4127/20 від 06.02.2020), зазначено, що усі документи, які суб`єкт декларування подав до інформаційно - телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - ІТС Реєстр), зберігаються в ІТС Реєстр й автоматично оприлюднюються (за винятком конфіденційної інформації) у публічній частині ІТС Реєстр відповідно до цього Порядку. Дата в публічній частині ІТС Реєстру відповідає фактичній даті подання документів суб`єктами декларування.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме, несвоєчасно подала без поважних причин декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, від її представника ОСОБА_3 надійшла заява, в якій зазначено, що ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнає, вказуючи на те, дійсно працювала на посаді практичного психолога Київської міжрайонної МСЕК, але тривалий час, після звільнення, знаходилась у декретній відпустці.

Прокурор Лупашко С.М. повністю підтримав обґрунтованість та законність складеного протоколу, визначеної кваліфікації дій, та зазначав про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частиною 1 ст.172-6 КУпАП передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи, що притягується, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вирішуючи справи пов`язані з корупцією, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року),Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції», Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Згідно з вимогами ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15,212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Таким чином, виходячи із вказаної норми, стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як видно з матеріалів справи, виявлено порушення 10.05.2024 року - дата, коли було отримано Управлінням стратегічних розслідувань в Одеській області відповіді на лист від 29.04.2024р. стосовно надання документів щодо ОСОБА_1 від КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи», а не дата складення протоколу.

Отже, обставини викладені в протоколі знайшли своє підтвердження, оскільки ОСОБА_1 порушила вимоги Закону, так як при звільненні з 10.02.2024р. не подала електронну декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, як особа, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, у строк до 01.04.2024 року і, як наслідок, вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до правопорушень, пов`язаних з корупцією, обставини, за яких було вчинене дане правопорушення, приходжу до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн..

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Керуючись ст.ст.23,27, 40-1, ч.1 ст.172-6,221,251,251,283,284 КУпАП -

ПОСТАНОВИВ:

За вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605,60 грн. у дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно положень ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Суворовський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.К. Кисельов