Номер провадження: 33/813/1429/24
Номер справи місцевого суду: 491/1227/23
Головуючий у першій інстанції Надєр Л. М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 22 квітня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №165053, 28 жовтня 2023 року о 08 годині 43 хвилин в м. Ананьїв по вул. Незалежності Подільського району Одеської області ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «Днепр 11», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту за допомогою приладу «Alcotest 6820 Drager» №622 від 28 жовтня 2023 року, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

Постановою Ананьївського районного суду Одеської області від 22 квітня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сумі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Не погодившись з постановою суду від 22 квітня 2024 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 22 квітня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а справа розглянута поверхнево та однобічно. При розгляді справи ОСОБА_1 не було забезпечено належний доступ до правосуддя, оскільки ознайомився з матеріалами справи лише 13 грудня 2023 року (лише через 4 місяці), крім цього, у судовому засіданні головуючою суддею матеріали справи не оголошувались. Зазначає, що в матеріалах справи містяться копії документів, які належним чином не завірені, та які слід визнати неналежними та недопустимими доказами. В матеріалах справи відсутні належні на допустимі докази отримання посвідчення водія, а наявна в матеріалах ксерокопія посвідчення водія, джерело походження якої невідоме, не може бути доказом по справі.

В обґрунтування доводів також зазначає, про відсутність належних та допустимих доказів керування ним мотоциклом, зважаючи на те, що з відеозапису бодікамери працівника поліції від 28.10.2023 факт керування не зафіксовано, а з іншого відеозапису продемонстрованого в судовому засіданні без номера, дати та інших ідентифікуючих ознак, видно тільки проїзд мотоцикла під керуванням водія в мотошоломі. Крім того, з показань працівника поліції ОСОБА_3 , який був допитаний в місцевому суді в якості свідка, вбачається, що зупинив під час руху мотоцикла інший працівник поліції на прізвище ОСОБА_4 , проте ні на відеозаписі, ні в інших матеріалах справи про нього не зазначено, що також свідчить про відсутність доказів керування мотоциклом. Право на отримання правової допомоги не роз`яснили, а тому без участі захисника підписав документи, які були надані працівником поліції, не розуміючи їх змісту.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, просили рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №165053 від 28.10.2023 року (а.с. 4);

- роздрукованим чеком «Alcotest Drager», відповідно до якого результат тестування на алкоголь ОСОБА_1 склав 1,50% (а.с. 3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6);

- відеозаписами події, яка сталася 28.10.2023 (а.с. 9).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленою постановою Ананьївського районного суду Одеської області від 22 квітня 2024 року та порушенні ним вимог п. 2.9а ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У доводах апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на відсутність належних та допустимих доказів керування ним мотоциклом, зважаючи на те, що з відеозапису бодікамери працівника поліції від 28.10.2023 факт керування не зафіксовано.

Разом з тим, вказані доводи ОСОБА_1 є необґрунтованими з огляду на те, що з відеозапису IMG_3551 MOV видно, що саме ОСОБА_1 будучи в шоломі, знаходився за кермом перед зупинкою його працівниками поліції мотоциклу марки «Днепр 11». З відеозапису бодікамери № 0002022__0002, також вбачається, що після зупинки ОСОБА_1 , жодних заперечень з приводу керування мотоциклом за обставин викладених в протоколі не висловив, більш того, у відповідності до ч. 3 ст.256 КУпАП скористався своїм правом та зазначив в графі пояснення в протоколі ААД №165053, що не пив, проте жодних зауважень щодо не керування транспортним засобом не зазначив.

Крім того, як видно з відеозапису з бодікамери, в ході розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 зазначив, що направляється додому, а пасажири - без шоломів, тому що їх підібрав.

Щодо посилання апелянта на неналежність іншого відеозапису продемонстрованого в судовому засіданні без номера, дати та інших ідентифікуючих ознак, так як видно тільки проїзд мотоцикла під керуванням водія в мотошоломі, то вони є безпідставними, оскільки доданий до матеріалів справи диск/електронний носій із відеозаписом адміністративного правопорушення є джерелом доказів в розумінні вимог ч.1 ст. 251 КУпАП.

Крім того, відеозапис містить номер, дату та час фіксації події.

Отже, виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд визнає відеозапис з № IMG_3551 MOV, який приєднано до матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 та який був повторно досліджений в ході апеляційного розгляду справи:

- достовірним, оскільки він узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення з урахуванням всіх обставин справи;

- допустимим, оскільки він отриманий та досліджений в законний спосіб;

- належним, оскільки він стосуються подій, що сталися 28.10.2023 та інкримінуються ОСОБА_1 .

Доводи скаржника про те, що з показань працівника поліції ОСОБА_3 , який був допитаний в місцевому суді в якості свідка, вбачається, що зупинив його під час руху мотоцикла інший працівник поліції, проте ні на відеозаписі, ні в інших матеріалах справи про нього не зазначено, що також свідчить про відсутність доказів керування мною мотоциклом, апеляційний суд відхиляє, оскільки вони не спростовують факту керування останнього у стані алкогольного сп`яніння та на склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не впливають.

Доводи апеляційної скарги щодо не роз`яснення права на правову допомогу ОСОБА_1 , який без участі захисника підписав документи, які були надані працівником поліції, не розуміючи їх змісту, апеляційний суд також відхиляє, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП останньому роз`ясненні, про що свідчить його особистий підпис в протоколі, а участь захисника в даній категорії справ не є обов`язковою.

Щодо доводів, що при розгляді справи ОСОБА_1 не було забезпечено належний доступ до правосуддя, оскільки ознайомився з матеріалами справи лише 13 грудня 2023 року (лише через 4 місяці), крім цього, у судовому засіданні головуючою суддею матеріали справи не оголошувались, апеляційний суд вважає безпідставними, зважаючи на наступне.

Як вже зазначалось протокол про адміністративне правопорушення серії серії ААД №165053 відносно ОСОБА_1 був складений 28 жовтня 2023 року.

Протоколом неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2023 року, призначення не відбулося через відсутність потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2023, головуючим суддею був обраний Ліма Махді Надєр.

З заявою про ознайомлення з матеріали справи до суду ОСОБА_1 звернувся 13.12.2023, а ознайомився 14.12.2023.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, судове засідання яке було призначене на 15 лютого 2024 року о 10:00 год. було відкладено на 28.02.2024 за клопотанням ОСОБА_1 для надання часу останньому для звернення за правничою допомогою. З матеріалами справи захисник ОСОБА_1 адвокат Бойко О.О. ознайомився 16.02.2024. З метою виклику в судове засідання свідка ОСОБА_6 судове засідання було відкладено на 22.04.2024.

В судовому засіданні 22.04.2024 ОСОБА_1 та його захисник Бойко О.О. брали участь, надавали пояснення, наводили аргументи та заперечення, а тому скаржник повною мірою скористався своїм правом участі в судовому засіданні та був забезпечений кваліфікованою правовою допомогою.

Посилання на те, що у судовому засіданні головуючою суддею матеріали справи не оголошувались не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах відсутні належні на допустимі докази отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, а наявна в матеріалах ксерокопія посвідчення водія, джерело походження якої невідоме, не може бути доказом по справі також є безпідставними, оскільки після зупинки мотоцикла марки «Днепр 11», державний номерний знак НОМЕР_1 , працівники поліції встановили особу-водія на підставі добровільно пред`явленого посвідчення водія, що підтверджується відеозаписом з бодікамери № 0002022__0002.

Жодних інших доводів на спростування висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Таким чином, постанова судді місцевого суду відповідає вимогам закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 22 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова