Єдиний унікальний номер 142/462/24
Номер провадження № 3/142/303/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 липня 2024 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А. А., розглянувши матеріали, що надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Ставки Піщанського району Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , зі слів непрацюючої,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

15 липня 2024 року до Піщанського районного суду Вінницької області від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 626274 від 12 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу, 11 липня 2024 року, ОСОБА_1 ухилився від виконання, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, обов`язків, не забезпечивши необхідних умов щодо виховання та навчання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 11 липня 2024 року, близько 16 год. 00. хв., рухався по вул. Миру в с. Ставки на транспортному засобі, мопеді «Forte», не маючи документів на право керування таким транспортним засобом, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 126 КУпАП, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 вину у вчиненому за викладених в протоколі обставин визнала, вказала, що провела з сином виховну бесіду, пояснила, що купила сину даний транспортний засіб, щоб він допомагав бабусі по господарству, запевнила, що в майбутньому дій подібного характеру не повториться.

Суд, вивчивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення, дослідивши долучені матеріали, приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 185 КУпАП встановлено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КУпАП повністю доведена дослідженими судом доказами.

Зокрема, відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 626274 від 12 липня 2024 року, з якого вбачається, що 11 липня 2024 року, ОСОБА_1 ухилився від виконання, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, обов`язків, не забезпечивши необхідних умов щодо виховання та навчання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 11 липня 2024 року, близько 16 год. 00. хв., рухався по вул. Миру в с. Ставки на транспортному засобі, мопеді «Forte», не маючи документів на право керування таким транспортним засобом, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 126 КУпАП.

Письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12 липня 2024 року, відповідно до яких, він вказує, що він керує транспортним засобом, мопедом «Forte», знає, що не має відповідних документів.

Обставин обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, беручи до уваги характер та обставини правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 застосування до неї адміністративного стягнення відповідно до вимог санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривні 60 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст. ч. 1 ст. 184, ст. ст. 221, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та застосувати до неї стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: