Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/288/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Квітка О. О.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2024 року.Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Кабанова В.В., за участі адвоката Титаренко Д.С., та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2024, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гаївка Кіровоградського району, громадянин України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 10.06.2023 о 19 год. 33 хв. 10 червня 2023 року на автодорозі Н-23 (0 км) керував т.з. Nissan Micra, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: бліде обличчя, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2024 та провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 положень ПДР, а саме керування транспортним засобом на гумі, яка не відповідає сезону. Така підстава зупинки не може мати місце, оскільки положення ПДР не містять конкретних офіційних норм щодо того, коли саме міняти гуму згідно із законом. З урахуванням зазначеного у працівника поліції не було підстав які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Натомість, 10 червня 2023 року старшим лейтенантом поліції СРПП ВП №2 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Завітневичем В.Ю. винесено постанову БАБ №470155 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за керуваня транспортним засобом NISSAN MICRA д.н.з. НОМЕР_1 , і у якого відсутні передбачені конструкцією брудозахисні фартухи і бризговики, чим порушив п.31.4.7.е ПДР України та керував транспортним засобом в лівій смузі при вільній правій, чим порушив п.11 ч.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вказана постанова оскаржена до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області.

18 жовтня 2023 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області ухвалено рішенням, яким позов задоволено в повному обсязі та скасовано постанову БАБ №470155 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на мене адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Таким чином, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій, не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не зважаючи на викладене вище слід зазначити, що дійсно, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУПАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Зауважує, що відповідальність за вказаною нормою закону настає лише у випадку дотримання встановленого законом порядку проведення огляду.

Вважає порядок огляду на стан наркотичного сп`яніння не дійсним, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки не було запропоновано пройти огляд на місці.

Водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, що є порушенням.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріалі справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за таких обставин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Діючим законодавством про адміністративне правопорушення зокрема ст. 251 КУпАП, передбачено те, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи дану справу, суд першої інстанції в повній мірі врахував та дотримався вимог зазначених вище норм та положень ст.ст.245, 251, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особою, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, (надалі Інструкція 1452/735) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За умовами пункту 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Необхідною умовою для застосування до порушників відповідальності, передбаченої вищевказаними статтями зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

В ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, порушень положень вищезазначених Інструкції 1452/735, та вимог ст.266 КУпАП працівниками поліції допущено не було.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №049143 від 10.06.2023 (а.с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу (а.с. 4);

- поясненням ОСОБА_2 , в якому він, зокрема, зазначає, що доставить автомобіль Nissan Micra, н.з. НОМЕР_1 , в м. Кропивницький (а.с. 6);

- довідкою заступника Кропивницького РУП з превентивної діяльності ГУНП в Кіровоградській області від 12.06.2023, в яких зазначено, що ОСОБА_1 10.06.2023 та 15.07.2022 притягався до адміністративної відповідальності (а.с. 8);

- відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 9);

Виходячи з аналізу вказаних доказів у справі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні всебічно дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, згідно яких водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні доводи про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП постановлена з порушенням вимог чинного законодавства, без повного, всебічного дослідження обставин справи є надуманими та безпідставними.

Вище наведені докази на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними, а протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено з дотриманням вимог ст.ст. 254, 255, 256, 268 КУпАП, посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, було дотримано процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, що передбачена ст. 266 КУпАП та Інструкцією 1452/735.

Доводи захисника про те, що проведення огляду на стан наркотично сп`яніння за допомогою використання спеціальних технічних засобів на місці зупинки ОСОБА_1 запропоновано не було, не ґрунтується на вимогах закону.

Так, відповідно до п.12 ІІ розділу Інструкції 1452/735 визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Тобто, чинним законодавством не передбачена процедура огляду водія на місці зупинки транспортного засобу саме з метою встановлення наркотичного сп`яніння.

Що стосується апеляційних доводів про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, то вони не спростовують висновок суду першої інстанції про порушення особою вимог п.2.5 ПДР України.

При цьому слід наголосити, що ОСОБА_1 є особою, яка має посвідчення водія. Отже, при отриманні права керування транспортним засобом є особою, яка успішно склала теоретичний іспит на знання Правил дорожнього руху, а тому був обізнаний, що відмова на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - є порушенням вимог п.2.5 ПДР.

Не зважаючи на доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою провів судовий розгляд, викладені в постанові висновки, відповідають встановленим фактичним обставинам даної справи, а при накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування в апеляційній скарзі не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, постанова судді районного суду стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2024 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: ( підпис )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.В. Кабанова