Справа № 299/4515/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2024 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Бора Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі (двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Згідно постанови суду, слідує, що ОСОБА_1 , 18.06.2024 о 22 год. 50 хв. в м. Виноградів по вул. Миру Берегівського району Закарпатської області, керував транспортним засобом мотоциклом марки Honda, б/н, без прав керування транспортними засобами, повторно протягом року, чим порушив п. 2.1 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Бора Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Просить суд звернути увагу на те, що рішенням Виноградівського районного суду від 08.02.2024 у справі № 299/416/24 постанову про адміністративне правопорушення серії БАД №595925 від 31.12.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП скасовано. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2024, у даній справі, рішення суду першої інстанції залишено без змін. Зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу щодо керування 18.06.2024 ОСОБА_1 транспортним засобом (мотоциклом).

До початку судового засідання адвокат Бора Ю.В. направив в суд заяву про розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Бора Ю.В. Заявлені вимоги в апеляційній скарзі просив задовольнити.

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Бора Ю.В.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Диспозиціями ч. ч. 2-4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а також керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 інкримінується те, що він 18.06.2024 о 22 год. 50 хв. в м. Виноградів по вул. Миру Берегівського району Закарпатської області, керував транспортним засобом мотоциклом марки Honda, б/н, без прав керування транспортними засобами, повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення полягає у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 658911 від 18.06.2024; рапорт чергового ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області; довідку про те, що ОСОБА_1 видавалось посвідчення водія; довідку з якої вбачається, що постановою серії БАД №595925 від 31.12.2023, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

З таким висновком суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погодитися не може виходячи з наступного.

Як вбачається з апеляційної скарги адвоката Бора Ю.В., рішенням Виноградівського районного суду від 08.02.2024 у справі № 299/416/24 (копія рішення долучена до апеляційної скарги а.с. 24-26) постанову про адміністративне правопорушення серії БАД №595925 від 31.12.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, скасовано, та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2024, у даній справі, рішення суду першої інстанції залишено без змін, тобто рішення Виноградівського районного суду від 08.02.2024 набуло законної сили 07.05.2024.

Перевіривши вищезазначені доводи апелянта, апеляційним судом через ЄДРСР встановлено наявність постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2024, якою рішення Виноградівського районного суду від 08.02.2024 у справі № 299/416/24 залишено без змін, що відповідає дійсності.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що дана справа розглянута судом першої інстанції без додержання вимог ст. 280 КУпАП, а тому оскаржувана постанова не може вважатися законною та обґрунтованою, яка була винесена на підставі об`єктивно з`ясованих даних.

За приписами ст. 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, всупереч вказаних вимог закону, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи та дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Поза увагою судді суду першої інстанції залишилось те, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №658911 від 18.06.2024 постанова від 13.12.2023 серії БАД №595925 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, скасована та набрала законної сили 07.05.2024, що унеможливлювало складання зазначеного протоколу від 18.06.2024 саме за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи вищезазначені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що станом на 18.06.2024 в діях ОСОБА_1 була відсутня кваліфікуюча ознака «повторність», а отже і відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України", ухваленого 6 вересня 2005 року).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Аналізуючи у сукупності зазначені вище норми законодавства та надані докази, апеляційний суд доходить висновку, що суддя суду першої інстанції припустився порушення вимог закону про адміністративну відповідальність, розглянув протокол про адміністративне правопорушення, при цьому не з`ясувавши чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, не з`ясувавши повно, всебічно і об`єктивно всі обставини справи, і як наслідок передчасно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскільки обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджуються належними та допустимими доказами, а наявні в матеріалами справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню.

За приписами ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зі змісту ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» слідує, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;поважати і не порушувати прав і свобод людини.

При цьому апеляційний суд зазначає, що положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП регламентовано те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості збирати додаткові докази винності особи, оскільки виходячи із того, що в разі якщо викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, апеляційний суд, надавши оцінку вищевказаним доказам та виходячи із змісту ст. 247 КУпАП, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративного правопорушення, оскільки відсутня кваліфікуюча ознака повторність.

Відтак підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП в апеляційному суді відсутні. Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 на ч. 2 ст. 126 КУпАП і притягнути його до адміністративної відповідальності за даною статтею суд не вправі, оскільки накладати стягнення за дане правопорушення з огляду на ст. 222 КУпАП вправі лише органи Національної поліції.

Виявлені недоліки допущені працівником поліції, який оформляв матеріали справи про адміністративне правопорушення, має наслідком уникнення правопорушником адміністративної відповідальності, за наявності його доведення.

Враховуючи вищевикладене, з метою усунення причин і умов, що сприяли неякісному оформленню матеріалів адміністративної справи, апеляційний суд вважає за необхідне повернути матеріали справи до відділення поліції №1 (м. Виноградів) Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області для належного оформлення матеріалів адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Бора Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, скасувати.

Матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, повернути до відділення поліції №1 (м. Виноградів) Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області для усунення виявлених недоліків.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага