Справа № 629/3561/24
Номер провадження 3/629/1047/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Попов О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Лозівського міськрайонного суду Харківської області матеріал відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

09.06.2024 о 15-37 год. ОСОБА_1 біля будинку 57 по бульвару Шевченка в м. Лозова Харківської області керував автомобілем марки CHEVROLET AVEO, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Крім того, 09.06.2024 о 15-37 год. ОСОБА_1 біля будинку 57 по бульвару Шевченка в м. Лозова Харківської області, керуючи автомобілем марки CHEVROLET AVEO, номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на відбійник, в наслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1 ПДР.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого строку, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз викладених вище обставин неявки ОСОБА_1 в судове засідання, що його було належно повідомлено про розгляд відносно нього даної справи, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, та свідчить про умисне уникнення від явки до суду та затягування судового розгляду даної справи з метою уникнення відповідальності.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи вказані рішення ЄСПЛ та вимоги ст. 268 КУпАП, зважаючи на те, що судом вичерпано усі можливі засоби для належного повідомлення притягуваного про дату, час і місце розгляду справи, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки притягуваного у судові засідання неповажними та вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Перевіривши надані матеріали, суд вважає, що їх достатньо для розгляду справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 786898 від 09.06.2024 року, серії ААД № 804421 від 09.06.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, відповідно до яких огляд не проводився, даними відеозапису, схемою місця ДТП, копією рапорту.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він як особа, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також за ст. 124 КУпАП, оскільки він порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суддя враховує характер скоєного правопорушення, яке являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, а також особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майнове положення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

Враховуючи зазначене, суддя вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до ст. 36 КУпАП у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП суд стягує з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у встановленому законом розмірі.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 268, 284 ч. 1 п. 1, 289 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення відповідно до ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (реквізити для сплати: одержувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, код за , банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), р/р UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. (реквізити для сплати: одержувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Строк позбавлення права керування транспортними засобами обчислювати з дня набрання постановою законної сили.

Відповідно до положень ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову суду може бути подана скарга до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Олексій ПОПОВ