Справа № 444/4239/23
Провадження № 3/444/35/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., з участю захисника особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,- адвоката Деманджара Я.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, не одружений, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 19.11.2023 року о 00 год. 10 хв. в м.Жовква, по вул.Дорошенка, Львівського району Львівської області керував транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN PASSAT" н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в законному порядку ОСОБА_1 відмовився, чим своїми діями порушив п.п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що працівники поліції безпідставно та неправомірно склали на нього протокол, оскільки він не керував вищевказаним транспортним засобом. Пояснив, що за кермом була ОСОБА_2 . На відеозаписі не відображено факту керуванням ним транспортним засобом. З огляду на це вважає, що його провини у вчиненні адміністративного правопорушення немає, а тому просить провадження відносно нього закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 в адміністративному правопорушенні, доказів протилежного стороною, яка зобов`язана їх надати, не надано. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не підтверджується відеозаписом. Так, транспортним засобом керувала ОСОБА_2 .

З урахуванням наведеного, захисник просить провадження відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 22.02.2024 року допитано свідка ОСОБА_2 , яка пояснила, що з ОСОБА_1 вона дружить вже близько 4-5 років. Так, за кермом автомобіля була вона, оскільки вони з друзями трохи відпочивали, а потім вона взяла ключі від автомобіля, сіла за кермо і заїхала під будівлю. Після того, вона подзвонила брату ОСОБА_1 , щоб його брат забрав автомобіль, оскільки в неї нема посвідчення водія. Працівники поліції її нічого не запитували. Свідок зазначила, що вона не знала про те, що в даній будівлі є військові, один з яких вийшов до них. В цей час, коли приїхали працівники поліції, вона була біля машини, а ОСОБА_1 , перебуваючи в нетверезому стані, стояв біля будівлі. Працівників поліції викликали військові.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисника Деманджара Я.П., свідка ОСОБА_2 , дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 своєї провини не визнав, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується зібраними доказами у справі та матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №653805 від 19.11.2023 року;

-актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних засобів, яким встановлено, що ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відмовився;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.11.2023 року о 00 год. 35 хв., відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду;

-CD диском із записом із нагрудної камери поліцейського події, яка мала місце 19.11.2023 року за участі ОСОБА_1 ;

-витягом про посвідчення водія, згідно з яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав з 16.12.2021 року посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у протоколі зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища та адреси свідків.

Згідно з ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильною.

Так, відмова ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №653805 від 19.11.2023 року, а також оглянутим судом відеозаписом події, яка мала місце 19.11.2024 року, якими встановлено, що ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Вимога щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння заявлялась ОСОБА_1 уповноваженими працівниками поліції з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Наведеними вище доказами в справі підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що своєю чергою є підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із оглянутого судом відео записаного на СD диску (наявні два відеофайли події, яка мала місце 19.11.2023 року за участі ОСОБА_1 ), встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, також ОСОБА_1 ствердив працівникам поліції, що вживав спиртні напої. Крім того, із даного відеозапису встановлено, що водій ОСОБА_1 дав ствердну відповідь на запитання свідка про те, чого він п`яний сів за кермо. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 2.5. ПДР України, та відсторонив ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Даний відеозапис містить інформацію щодо обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пояснення та твердження ОСОБА_1 про те, що керувала автомобілем ОСОБА_2 , не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, а тому такі доводи ОСОБА_1 спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Посилання ОСОБА_1 на те, що в поліцейських не було правових підстав складати відносно нього протокол, оскільки він не керував транспортним засобом, не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом "VOLKSWAGEN PASSAT" н.з. НОМЕР_2 , про що він сам ствердив і що зафіксовано відеозаписом, не впливають на висновок суду і не звільняють водія від обов`язку, встановленого п. 2.5 ПДР України, та від відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Покази свідка ОСОБА_2 надані в судовому засіданні 22.02.2024 року не підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом наданим працівниками поліції, та не спростовують наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація, на думку суду, не є сумнівними, узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику, враховую характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, майновий стан особи, ставлення до вчиненого.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність правопорушника судом не встановлено.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначаючи вид та міру стягнення, враховую обставини вчинення правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відтак приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, що буде достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню ним інших адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, пункту 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатнихосіб.

Станом на 01.01.2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" становить 3028 , 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.130, 283, 284, 307, 308-310 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. 00 коп. в дохід держави зпозбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 605 /шістсот п'ять/ грн. 60 коп.судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: Олещук М. М.