Справа № 366/1562/24
Провадження № 3/366/1244/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2024 смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 (смт. Іванків) Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

28.05.2024 матеріали справи надійшли до суду.

Судове засідання з розгляду справи, призначене на 18.06.2024, за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відкладено на 08.07.2024 та 16.07.2024.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час і місце су довгот засідання повідомлений вчасно та належним чином.

Відповідно до ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Перевіривши подані до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне з доданими до нього документами складений неправильно та підлягає поверненню, виходячи з такого.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Положення ст. 256 КУпАП є імперативними в частині зазначення відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення та підлягають виконанню всіма без виключення посадовими особами, які уповноваженні на складання протоколів про адміністративне правопорушення, що визначені у ст. 255 КУпАП.

При цьому, положення цієї статті є бланкетними, оскільки вичерпно не відображають відомостей, які необхідно зазначати у протоколі про адміністративне правопорушення, для чого слід відсилатись до інших нормативно-правових актів з урахуванням конкретних обставин справи.

Нормативно-правовим актом, який більш детально регулює порядок складення протоколу про адміністративне правопорушення працівниками Національної поліції є Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджена наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ цієї Інструкції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Однак, у згаданій графі протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , зазначено, що до нього додаються «матеріали справи», при цьому не конкретизовано, які це саме матеріали, коли, де та ким вони складені.

Відсутність у графі протоколу про адміністративне правопорушення «До протоколу додаються» переліку доказів, які фактично долучені до матеріалів справи, свідчить про те, що такі докази є такими, що отриманні з порушенням встановленого законом порядку.

До таких висновків прийшов Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 06.12.2023 у справі № 366/1852/22.

Крім цього, ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідальність за яке настає у разі повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

У свою чергу відповідальність за ч. 2, 3 та 4 ст. 126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; або керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; або керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Доказами повторності вчинення правопорушень за ч. 2-4 ст. 126 КУпАП є такі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якими особу визнано винуватою):

постанова поліцейського за ч. 2 або 4 ст. 126 КУпАП (відповідно до вимог ст. 222 КУпАП ці справи про адміністративні правопорушення розглядаються органи Національної поліції);

постанова судді за ч. 3 ст. 126 КУпАП (відповідно до ст. 221 КУпАП ці справи розглядаються суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів).

Разом з цим, ці постанови мають бути такими, які набрали законної сили, тобто у встановлений КУпАП строк і порядок не оскаржені в суді першої інстанції в порядку КАС України (постанови поліції за ч. 2 або 4 ст. 126 КУпАП) або не оскаржені в суді апеляційної інстанції (постанови судді за ч. 3 ст. 126 КУпАП).

Крім цього, доказом вчинення адміністративного правопорушення за керування транспортними засобами особою, яка не має права керування транспортними засобами відповідної категорії або взагалі не має права керування транспортними засобами (ч. 2 ст. 126 КУпАП або ж ч. 5 ст. 126) є отриманий у встановленому законом порядку документ з територіального сервісного центру МВС України, який засвідчує, що особа, якій інкримінується вчинення такого правопорушення, на момент, коли відносно неї складають відповідний протокол про адміністративне правопорушення, дійсно не мала права керування транспортними засобами взагалі, або транспортними засобами відповідної категорії (як приклад: особа керувала транспортним засобом категорії «А», при цьому мала посвідчення водія категорії «В» чи ін. (без категорії «А»), або взагалі не мала права керування транспортними засобами)

Однак, в матеріалах справи відсутня будь-яка з наведених вище постанов, яка б свідчила про те, що ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи посвідчення водія відповідної категорії.

З урахуванням зазначеного, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення з доданими до нього матеріалами не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому, матеріали справи підлягають для доопрацювання та належного оформлення.

Також слід наголосити, що при доопрацюванні та належному оформлені матеріалів справи, поліцейським слід дотриматись прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що визначені ст. 268 КУпАП.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення вже складено та направлено до суду, а враховуючи, що він підлягає поверненню для належного оформлення, з усіма без виключення матеріалами справи, які фактично додані до протоколу про адміністративне правопорушення необхідно ознайомити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, факт цього ознайомлення задокументувати (отримати письмову розписку ОСОБА_1 про його ознайомлення з матеріалами справи, у якій має бути зазначено кількість доказів, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, їх вид та дату їх складення) і лише після цього всі матеріали в сукупності повторно направити до суду.

Саме такий спосіб, з урахуванням обставин справи є найбільш повним дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в іншому ж випадку, права особи будуть проігноровані, а зібрані додаткові докази визнані недопустимими та не прийматимуться суддею до уваги.

Суддя звертає увагу, що невиконання хоча б однієї із зазначених вимог при належному оформленні матеріалів справ розцінюватиметься як невиконання рішення суду та є підставою для повторного направлення матеріалів справи для належного оформлення.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

З огляду на практику неналежного виконання постанов суддів у справах про адміністративні правопорушення, якими матеріали справ повертались для доопрацювання та належного оформлення з метою усунення виявлених недоліків, на підставі положень ст. 129-1 Конституції України, суддя приходить до висновку про необхідність роз`яснення уповноваженим посадовим особам ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області того, що повторне направлення матеріалів справи до суду без усунення або з неповним усуненням наведених в цій постанові недоліків, розцінюватиметься як невиконання рішення суду, за що відповідальність передбачена законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, які притягаються до відповідальності та визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Керуючись вимогами ст.ст. 254, 256, 278, 280 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

повернути до відділення поліції №1 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. Київська, 25) для належного оформлення та усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині цієї постанови.

Роз`яснити уповноваженим посадовим особам відділення поліції №1 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області, що:

невиконання хоча б однієї із зазначених в мотивувальній частині постанови вимог при належному оформленні матеріалів справ розцінюватиметься як невиконання рішення суду та є підставою для повторного направлення матеріалів справи для належного оформлення;

повторне направлення матеріалів справи до суду без усунення або з неповним усуненням наведених в мотивувальній частині недоліків, розцінюватиметься як невиконання рішення суду, за що відповідальність передбачена законом.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Слободян