Справа № 522/9592/24
Провадження по справі № 3/522/5004/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121, ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

22.05.2024 року о 18 год. 40 хв., неповнолітній ОСОБА_1 в м. Одесі по вул. Преображенська, 42 керував транспортним засобом «Yamaha AEORX» н.з. НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року, так як постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.11.2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП.

За даним фактом відносно неповнолітнього ОСОБА_1 поліцейським полку УПП в Одеській області ДПП складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 814477 від 22.05.2024 року, за яке передбачене адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Викладене підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 814477 від 22.05.2024 року матеріалами адміністративної справи, а саме: довідкою про неотримання особою посвідчення водія, довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, відеозаписом, напрацьованим ІПП в Одеській області та іншими матеріалами адміністративної справи.

22.05.2024 року о 18 год. 40 хв., неповнолітній ОСОБА_1 в м. Одесі по вул. Преображенська, 42 керував транспортним засобом «Yamaha AEORX» н.з. НОМЕР_1 , при цьому транспортний засіб не був зареєстрований у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.9в Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 5 ст. 126 КУпАП визнав в повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся. Просив застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді суворої догани, мотивуючи тим, що неофіційно працює курьє`ром, оскільки має допомогати батькам, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем в його родині.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті.

Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, при цьому не маючи права керування транспортними засобами.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеномузаконом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи права керування транспортними засобами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 851465 від 22.05.2024 року матеріалами справи, а саме: довідкою про неотримання особою посвідчення водія, довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, відеозаписом, напрацьованим ІПП в Одеській області та іншими матеріалами адміністративної справи.

Таким чином, з викладеного випливає, що вина неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання винуватості неповнолітного ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2.9 «в» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відеозаписи з бодікамер працівників поліції оцінені в сукупності з іншими доказами, як належні і допустимі докази, адже вони надають можливість об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення. Ними зафіксовані реальні дані, які дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у судді не має.

Дані докази, на думку судді, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Таким чином, враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що в діях неповнолітного ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відтак, останній вчинив адміністративні правопорушення у віці від 16 до 18 років, оскільки на день вчинення правопорушень йому виповнилося 17 років.

Притягнення неповнолітніх до адміністративної відповідальності має особливий порядок.

Неповнолітні є однією з найнезахищеніших верств населення, що обумовлює необхідність створення особливих умов для забезпечення та реалізації їхніх прав.

Міжнародна Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року була ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року 89-XII, містить визначення, відповідно до якого «дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку». При цьому відповідно до законодавства України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років, неповнолітньою у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ст. 12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попроситиви бачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_1 неофіційно працює курьє`ром, оскільки має допомогати батькам, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем в його родині, навчається в Державному навчальному закладі «Одеське вище професійне училище автомобільного транспорту».

Таким чином, з врахуванням особи правопорушника, який за місцем навчання характеризується позитивно, його віку та матеріального становища, суддя приходить до висновку, що відносно ОСОБА_1 слід застосувати захід впливу у вигляді суворої догани.

Дана міра впливу, на думку судді, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, з урахуванням, що справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.ч. 6 ст. 121, ч. 5 ст. 126 КУпАП одночасно розглядаються Приморським районним судом м. Одеси, суд вважає за необхідне об`єднати їх в одне провадження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Оскільки відповідно до ст. 24-1 КУпАП сувора догана, яка застосовується до неповнолітнього є заходом впливу, а не видом стягнення, тому суддя вважає, що судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 12, 13, 24-1, 40-1, 221, 283, ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали провадження № 3/522/5004/24, 3/522/5005/24, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ч. 6 ст. 121, ч. 5 ст. 126 КУпАПоб`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний унікальний номер справи 522/9592/24, провадження №3/522/5004/24.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 126 КУпАП та відповідно до п. 2 ст. 241 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді суворої догани.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 10 діб.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси Віктор ІВАНОВ