Справа № 488/1254/21
Провадження № 3-в/488/9/24
ПОСТАНОВА

15.07.2024 року Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Головіна Т.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві подання Корабельного районного відділу філії ДУ Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про вирішення питання згідно із статтями 304, 305 КУпАП про звільнення від відбування адміністративного стягнення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , якого постановою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 13.05.2021 року визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді виконання 120 годин суспільно корисних робіт, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 13.05.2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді виконання 120 годин суспільно корисних робіт.

Корабельний районни відділу філії ДУ Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях звернувся до суду з поданням про вирішення питання про звільнення від відбування адміністративного стягнення ОСОБА_1 у вигляді виконання 120 годин суспільно корисних робіт, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Судом встановлено, що на облік до Корабельного районного відділу філії ДУ Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_1 був поставлений 16.06.2021 року.

Неодноразово ОСОБА_1 направлявся на відпрацювання суспільно корисних робіт до КП ММР «Миколаївська ритуальна служба», КП «Експлуатаційне лінійне управління автодорог» та до КНП ММР «Міська лікарня №5», однак через скрутне фінансове становище підприємств та відсутність фінансування, ДУ Центр пробації у цьому було відмовлено.

02.05.20222 року згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 був призначений та направлений для проходження військової служби за призовом за мобілізацією з 14.03.2022 року до військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини свого неприбуття не повідомив.

Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що вказане подання підлягає задоволенню частково.

Згідно вимог ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положень щодо звільнення від відбування адміністративного стягнення, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, а містить положення лише щодо застосування давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнення у разі їх несвоєчасного звернення до виконання органом (посадовою особою), який виніс таку постанову (ст. 299, 303 КУпАП).

За наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 цього Кодексу (видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі), орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання (ст.ст. 247, 304 КУпАП). Інших підстав припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення діючим КУпАП не передбачено.

У рішенні Конституційного Суду України № 17-рп/2010 від 29.06.2010 наголошується, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями.

Крім того, за змістом принципу 4 Рекомендації № R (91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державам - членам стосовно адміністративних санкцій якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

В той же час, у статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне до виниклих правовідносин застосувати аналогію Закону, а саме - норми ч. 1 ст. 80 Кримінального кодексу України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Відповідно до ст. 304, 305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що з моменту набрання законної сили вказаною постановою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 13.05.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді виконання 120 годин суспільно корисних робіт минуло більше двох років, та засуджений ОСОБА_1 своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання, а навпаки, наразі виконує обов`язки перед державою на службі у ЗСУ, наявні підстави для припинення виконання цієї постанови, а тому подання Корабельного районного відділу філії ДУ Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 284, 304, 305 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання Корабельного районного відділу філії ДУ Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про вирішення питання про давність виконання судового рішення - задовольнити частково.

Визнати постанову Корабельного районного суду міста Миколаєва від 13.05.2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді виконання 120 годин суспільно корисних робіт, такою, що виконанню не підлягає.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Корабельного районного суду міста Миколаєва.

Суддя Т.М. Головіна