ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/4880/23 Номер провадження 33/814/591/24Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання ОСОБА_1 , за участі адвоката Кравчуна Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кравчуна Д.В. подану в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

За постановою судді, ОСОБА_2 24.12.2023 близько 17 год 58 хв на а/д М-03 Київ-Харків-Довжанський 324 км, керував транспортним засобом Ford Transit д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, а саме - не набувши цього права після закінчення терміну позбавлення права керування транспортним засобом. До адміністративної відповідальності притягувався постановою серії ЕАР №6368913 від 04.01.2023 за ч.2 ст.126 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст.126 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Кравчун Д.В. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 . Свідок ОСОБА_3 вказував про керування саме ним транспортним засобом.

Зауважує, що доданий до матеріалів справи відеозапис має ознаки корегування, відсутня безперервність запису.

Зазначає, що на даний час постанова серії ЕАР №6368913 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП оскаржується, а тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП.

До початку апеляційного розгляду адвокат Кравчун Д.В. подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 у зв`язку зі закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На переконання сторони захисту в даному випадку вбачаються підстави для закриття провадження у справі, оскільки з моменту подій, які стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_2 минуло більше трьох місяців.

ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового розгляду, у судове засідання Полтавського апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення на адресу апеляційного суду не надсилав, про причини своєї неявки суду не повідомив, за таких обставин, вважаю за можливо проводити апеляційній розгляд справи за його відсутності, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши адвоката Кравчуна Д.В. в підтримку доводів апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 24.12.2023 року близько 17 години 58 хвилин ОСОБА_2 , який протягом року, а саме 04.01.2023 року був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, керував на а/д М-03 Київ-Харків-Довжанський 324 км транспортним засобом Ford Transit д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, а саме - не набувши цього права після закінчення терміну позбавлення права керування транспортним засобом, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_2 підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення, постановою серії ЕАР №6368913 від 04.01.2023, постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.12.2021, довідками від 25.12.2023 року, долученими до матеріалів справи відеозаписами.

Так, із наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.12.2021 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою серії ЕАР №6368913 від 04.01.2023 ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень. Згідно з постановою ОСОБА_2 04.01.2023 близько 21год 52хв у м.Харкові по вул.Немишлянська,147А,керував автомобілем Mercedes-Benz С200 д.н.з. НОМЕР_2 , не був пристебнутий паском безпеки та не мав права керування транспортним засобом, чим порушив п.п.2.1 (а) ПДР України.

Як вбачається з долучених відеозаписів, зафіксовано момент зупинки транспортного засобу Ford Transit д.н.з. НОМЕР_3 . В ході розмови з працівником поліції ОСОБА_2 не заперечував факт керування транспортним засобом Ford Transit д.н.з. НОМЕР_1 та не висловлював жодних зауважень з даного приводу. При цьому, відсутні інші особи. Крім того, в ході зупинки транспортного засобу працівником поліції винесено щодо ОСОБА_2 постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 121-3 КУпАП та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП. При цьому, при оформленні вказаних матеріалів батько ОСОБА_2 ОСОБА_3 був присутній, заперечень не висловлював, у тому числі щодо керування транспортним засобом.

Протокол складений працівниками поліції без жодних зауважень ОСОБА_2 щодо безпідставності притягнення його до відповідальності, без заперечення факту керування транспортним засобом. Така версія виникла лише на стадії судового розгляду у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не керував автомобілем Ford Transit д.н.з. НОМЕР_1 , є безпідставними та спростовуються дослідженими та правильно оціненими доказами.

Твердження апелянта стосовно того, що до матеріалів справи долучено компакт- диск, на якому міститься лише фрагменти відеозапису виконаного працівником поліції, що на думку апелянта свідчить про те, що працівники поліції під час проведення відеозйомки процедури складання адміністративного матеріалу порушили принцип безперервності її застосування, а тому такий відеозапис не може бути належним та допустимим доказом, не є слушними, так як на ньому зафіксовано цілком всю подію фіксації правопорушення, сама якість зйомки є достатньою та такою, що виключає жодні сумніви щодо оцінки тих подій, які на запису зафіксовано. Поділ відеозапису на окремі файли на відеоносії, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення, обумовлена його суто технічними властивостями. До того ж, в даному випадку відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Тим більше, даний відеозапис повністю узгоджується з іншими зібраними у справі доказами.

При перевірці матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Доводи сторони захисту про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП у зв`язку з оскарженням постанови серії ЕАР №6368913 від 04.01.2023, якою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, апеляційний суд вважає необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу.

Як вбачається із постанови серії ЕАР №6368913 від 04.01.2023 ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності 04.01.2023 за ч.2 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення

У даній справі ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення 24.12.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, тобто після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, за яке його було піддано адміністративному стягненню відповідно до постанови.

Таким чином, відповідно до ст. 35 КупАП, у діях ОСОБА_2 наявна кваліфікуюча ознака повторності, а відтак і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №6368913 від 04.01.2023 не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не ґрунтуються на законі також й доводи сторони захисту щодо закриття провадження за ч.5 ст. 126 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності на момент апеляційного розгляду.

Так, ст.38 КУпАП визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення,

Суддею районного суду було дотримано вказаного строку і постанову було прийнято до закінчення вказаного строку.

Апеляційне оскарження судового рішення та не набрання ним законної сили, не слугує підставою для закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Інші доводи апелянта не спростовують доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

З огляду на наведене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б дозволили дійти висновку про настання події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є безпідставними.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та прийнятою з урахуванням усіх фактичних обставин справи. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_2 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Кравчуна Д.В. подану в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2024 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко