Справа №591/8998/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.
Номер провадження 33/816/397/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевченка Д.С. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів не працюючий

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 грудня 2023 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 03.10.2023 о 22-19 год у м. Суми по вул. Сергія Табали, 97, керував т/з BMW Х4, д.н.з.- НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, з яким він був не згоден. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Шевченко Д.С. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати Зарічного районного суду м. Суми від 12 грудня 2023 року, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що ОСОБА_1 категорично не згоден зі складеним відносно нього протоколом.

Зазначав, що з відеозаписів наявних у матеріалах справи вбачається, що працівники поліції зупинивши автомобіль не зазначили жодних причин зупинки транспортного засобу, тільки потім на вимогу ОСОБА_1 роз`яснили, що він ніби-то не включив показник повороту, при цьому не вказали де саме та коли, а також не надали жодних підтверджуючих матеріалів.

Наголошував, що ОСОБА_1 не мав жодних ознак сп`яніння, про їх наявність поліцейські нічого не повідомляють та не зазначають у протоколі. Ознаки сп`яніння, які вказані в акті огляду не знайшли свого підтвердження.

Звертав увагу на те, що з відео файлів вбачається, що ОСОБА_1 декілька разів поспіль здійснював продуття приладу Drager Alcotest за допомогою одного і того самого мундштука, що є порушенням інструкції з експлуатації приладу та Інструкції. Те, що прилад декілька разів не зміг здійснити відбір повітря, що видихалося ОСОБА_1 свідчить про його несправність, яка також підтверджується звуковими сигналами, які лунали з приладу і тривали увесь час перебування ОСОБА_1 на місці зупинки.

Вказував, що працівники поліції між пробами забору повітря не переконувались у тому, що у самому приладі немає залишків будь-яких речовин, у тому числі алкоголю.

Звертав увагу на те, що ОСОБА_1 має захворювання та страждає на астму і вживає відповідні лікарські спреї та інші засоби, що безумовно могло вплинути на роботу приладу.

Зазначав, що працівники поліції не вручили чек та акт за результатами проходження огляду, чим порушили п.10 розділу ІІ Інструкції, а також не роз`яснили порядок застосування технічного засобу, чим порушили п.5 розділу ІІ Інструкції, загалом порушивши право особи на захист.

Вказував, що останнє калібрування приладу відбувалось 27 грудня 2022 року, можливість використання приладу закінчується 27 червня 2023 року, а датою тестування ОСОБА_1 є 03 жовтня 2023 року, тобто прилад є простроченим на понад 3 місяці, що говорить про некоректну його роботу.

Стверджував, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення викладена не правильно, оскільки не відображає об`єктивної сторони того юридичного складу, який інкримінується ОСОБА_1 , тобто ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.5 ПДР, а саме відмова від проходження огляду, а у фабулі написано «керував у стані сп`яніння».

Зазначав, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, жодних розписок чи актів про передачу т/з уповноваженій особі матеріали справи не містять.

В судове засідання призначене на 19 липня 2024 року на 10 год. 30 хв. до апеляційного суду ні ОСОБА_1 , ні його захисник адвокат Шевченко Д.С. не з`явились, хоча повідомлялись про розгляд справи, відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, клопотань про відкладення не подавали.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19 червня 2001 року, у п.53 рішення зазначив, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами. Слід також відзначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження.

З метою розгляду апеляційної скарги у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення розгляду даної справи та вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутність апелянта та його захисника, і у даному випадку їх права на доступ до правосуддя, не є порушеними, оскільки положення ст. 268 КУпАП не передбачають обов`язкову присутність особи, стосовно якої розглядається справа за ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні в провадженні відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

На думку апеляційного суду, розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції правильно встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 03 жовтня 2023 року серії ААД №264115, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с.1);

- даними результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», згідно яких ОСОБА_1 отримав результат тесту 0,30% проміле та був не згоден із результатом (а.с.2);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який був проведений у зв`язку з виявленими ознаками: зокрема, щодо запаху алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів, згідно з яким ОСОБА_1 був не згоден із результатами (а.с.3).

- відеозаписами, що містяться на оптичному диску в матеріалах справи, з якого вбачається що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було те, що останній при здійсненні маневру не увімкнув покажчик повороту. Під час спілкування з водієм, у працівників поліції виникла підозра, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 проходить огляд на місці та не погоджується із результатом 0,30 проміле. Працівники поліції декілька разів роз`яснюють йому, що у разі незгоди він має право проїхати до медичного закладу для проходження огляду. Проте, ОСОБА_1 , після роз`яснення процедури, повідомляє, що до медичного закладі він їхати не бажає. Тому, працівниками поліції цілком правомірно була розцінена така продемонстрована поведінка, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5.ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апелянта про те, що працівники поліції зупинивши автомобіль не зазначили жодних причин зупинки транспортного засобу, то їх апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки з дослідженого відеозапису вбачається, що підставою для зупинки т/з було те, що ОСОБА_1 при виконанні маневру не увімкнув покажчик повороту.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не мав жодних ознак сп`яніння, про їх наявність поліцейські нічого не повідомляють та не зазначають у протоколі,

Доводи апелянта про те, що під час освідування ОСОБА_1 декілька разів продував один і той же мундштук, що вплинуло на отриманий позитивний результат у ході тестування, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до технічних характеристик газоаналізатора «Драгер», прилад розпочинає свою роботу з контрольного забору повітря, і результат такого вказаний у роздруківці, без цього контрольного забору використання приладу буде неможливим. А тому, щоб налаштувати прилад на роботу, необхідно вставити мундштук, провести контрольний забір повітря, а потім прилад з трубкою передати водію для продування, як було і зроблено.

У режимі продування через мундштук газоаналізатор автоматично контролює тривалість видиху і витрату повітря відповідно до заводських налаштувань. Зразок проби повітря для аналізу забирається в кінці видиху з області легень найбільш насичених парами етанолу, а тому, доводи апелянта про те, що він тричі продував один і той самий мундштук саме з цих підстав отриманий результат продування був позитивним, є безпідставними.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції не вручили чек та акт за результатами проходження огляду, чим порушили п.10 розділу ІІ Інструкції, а також не роз`яснили порядок застосування технічного засобу, чим порушили п.5 розділу ІІ Інструкції, загалом порушивши право особи на захист, апеляційний суд вважати обґрунтованими не може, оскільки невручення чеку, з показниками якого ОСОБА_1 не був згоден та акту за результатами огляду, в якому зазначено про те, що ОСОБА_1 не згоден з результатами огляду, апеляційний суд не може вважати грубими порушеннями Інструкції, які б спростовували вину ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5.ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо тверджень апелянта про те , що останнє калібрування приладу відбувалось 27 грудня 2022 року, можливість використання приладу закінчується 27 червня 2023 року, а датою тестування ОСОБА_1 є 03 жовтня 2023 року, тобто прилад є простроченим на понад 3 місяці, що говорить про некоректну його роботу, то їх апеляційний суд визнає необґрунтованими та зазначає наступне.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується" встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

У Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл", який є офіційним представником виробника, на медичні вироби "Газоаналізатори Drager Alсotest", зокрема газоаналізатор "Drager "Alcotest 6810". На офіційному сайті ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл", який надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики Drager зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств необхідне своєчасне проведення операцій "Сервісне технічне обслуговування", "Градуювання та "Повірка" принаймні 1 раз на 12 місяців.

Максимальний інтервал між "Сервісним технічним обслуговуванням", "Градуюванням" та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

У матеріалах справи міститься роздруківка газоаналізатора приладу "Drager "Alcotest 6820", з якої вбачається, що останнє калібрування було 27.12.2022 року.

Отже, оскільки останнє калібрування даного приладу "Drager "Alcotest 6820" було проведено 27 грудня 2022 року, то станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, інтервал калібрування даного приладу не закінчився.

Твердження апелянта про те, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення викладена не правильно, оскільки не відображає об`єктивної сторони того юридичного складу, який інкримінується ОСОБА_1 , тобто ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.5 ПДР, а саме відмова від проходження огляду, а у фабулі написано «керував у стані сп`яніння», апеляційний суд визнати обґрунтованими не може, оскільки вказана в протоколі про адміністративне правопорушення фабула повністю відображає об`єктивну сторону правопорушення, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, жодних розписок чи актів про передачу т/з уповноваженій особі матеріали справи не містять, апеляційний суд вважає надуманими, оскільки матеріали справи містять розписку ОСОБА_1 про те, що він зобов`язується не керувати транспортним засобом BMW Х4, д.н.з.- НОМЕР_1 (а.с.5).

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом з технічних засобів відеозапису працівників поліції.

Тому, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, а викладена позиція в апеляційній скарзі розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника не вбачається.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевченко Д.С. на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.