Справа 688/3002/24
№ 3/688/1002/24
Постанова

Іменем України

16 липня 2024 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березюк Н.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від заступника начальника Шепетівського РУП з превентивної діяльності ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 03 січня 2023 року, орган, що видав №6512,

зач.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Фактичні обставини справи.

04 липня 2024 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №238692 від 29 червня 2024 року,ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 29 червня 2024 року близько 07 год. 30 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство у сім`ї - умисні дії психологічного характеру (словесно ображав, погрожував, принижував) відносно своєї бабусі ОСОБА_2 , внаслідок чого спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистите себе, побоювання за свою безпеку та заподіяв шкоду ОСОБА_2 . Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено заяву ОСОБА_2 від 29 червня 2024 року, адресовану начальнику Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, в якій остання просить її повідомлення по факту спричинення тілесних ушкоджень для неї її онуком ОСОБА_1 не розглядати, так як тілесних ушкодженоь для неї не заподіяно. Претензій вона до онук немає. Зазначила, що під час даної сварки вона з онуком говорила на підвищених тонах та письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 29 червня 2024 року. Письмові пояснення ОСОБА_1 від 29.06.2024 року.

Позиція сторони захисту.

Справа надійшла до суду 04.07.2024 року. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи призначено на 16 липня 2024 року.

ОСОБА_1 як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, своїм процесуальним правом не скористався, заяв про відкладення розгляду справи, чи про розгляд справи у його відсутності суду не надав, своєї позиції щодо обставин вчинення інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП суду не висловив, а тому наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов протии України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

За таких підстав суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, а перешкод для такого розгляду, визначених ч.3 ст.268 КУпАП, немає.

Мотиви та висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП з огляду на таке.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Застосувавши до цієї справи принципи кримінального провадження суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення не може ґрунтуватись на припущеннях, приймається у разі доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а усі сумніви, які виникають у ході провадження у справі тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до положень ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення, у якому крім іншого зазначають відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Отже, адміністративне правопорушення, передбачене 1 статті 173-2 КУпАП є правопорушенням з матеріальним складом.

За визначенням Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII, який набрав чинності 07 січня 2018 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ст.1 вказаного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно п. 17 ст. 1 Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство у сім`ї - умисні дії психологічного характеру (словесно ображав, погрожував, принижував) відносно своєї бабусі ОСОБА_2 , внаслідок чого спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистите себе, побоювання за свою безпеку та заподіяв шкоду ОСОБА_2 . Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 28 червня 2024 року о 18. год 00 хв він приїхав в с. Мокіївці, де мешкає разом з бабусею ОСОБА_2 , яка повідомила йому що віддала цуценя іншим людям.Внаслідок чого він засмутився та виник словесний конфлікт з бабусею ОСОБА_2 , він висловлювався нецезурною лексикою.

Згідно письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 остання показала, що між нею та її онуком ОСОБА_1 виникла сімейна сварка, з приводу того, що вона віддала його собачення іншим людям, хоча він дане собачення дуже любив. Дану сварку почула староста села Мокіївці ОСОБА_3 , яка і повідомила працівників поліції.

Суд зауважує, що особливістю домашнього насильства є повна влада та контроль кривдника над жертвою насильства.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що приводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони.

Насильство у родині будь-якого характеру відрізняється тим від конфліктних ситуацій, спорів, що виникають у кожній сім`ї та не становлять загрози подальшому розвитку здорових стосунків, що при домашньому насильстві завжди дії того, хто допускає таке насильство, носять навмисний характер, з наміром досягнення бажаного результату, тягнуть спричинення шкоди; відбувається порушення прав і свобод людини; наявна значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством

З матеріалів справи слідує, що між ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2 виник конфлікт на побутовому ґрунті,що не є домашнім насильством.

В судовому засіданні не здобуто доказів, що ОСОБА_1 вчинив дії, які мають ознаки психологічного та фізичного насильства, пов`язаного з дією на психіку бабусі та її фізичний стан здоров`я, у т.ч. переслідування, залякування, інші дії, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, та спричинення бабусі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе або завдати шкоди її психічному та фізичному здоров`ю, навпаки, встановлено, що ОСОБА_1 був учасником конфлікту, що виник на ґрунті сімейно-побутових відносин.

Суд зазначає, що така сукупність доказів не є достатньою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Будь-яке обвинувачення особи має бути конкретним, зрозумілим та підтверджено належними, достовірними та допустимими доказами.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, уповноважена особа не дотрималась вимог закону щодо необхідності встановлення ознак складу даного адміністративного правопорушення та не зібрала доказів на підтвердження наявності в діях особи ознак складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки «поза розумним сумнівом» не доведена його вина в інкримінованому адміністративному правопорушенні, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247, 254, 256, 279, 283 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України - закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК