ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024 Справа №344/10940/24 Провадження №3/607/6291/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №712716 від 03.06.2024, 03 червня 2024 року о 01 год. 20 хв. громадянин ОСОБА_1 в м. Івано-Франківськ на вул. Гетьмана Мазепи, 48, керував транспортним засобом марки «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яка не має права керування, чим вчинив дане правопорушення повторно протягом року та порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, заперечив обставини викладені у протоколі та вказав, що не керував транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судовому засідання встановлено, що в провину ОСОБА_1 ставиться порушення п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачено ч.5 ст. 126 КУпАП, а саме, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №712716 від 03.06.2024, останній будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, керував транспортним засобом не маючи права керування.

За змістом ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами ; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Тобто, адміністративній відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП підлягають особи, що повторно керували транспортним засобом: без права керування таким транспортним засобом, із встановленим тимчасовим обмеженням у праві керування транспортними засобами, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, або передали керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Склад адміністративного правопорушення сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП є керування транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відсутність права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Таким чином суб`єктом вказаного правопорушення може бути тільки водій.

Крім того, в постанові № 404/4467/16а від 20 лютого 2019 року Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Згідно з визначенням термінів, наведеному у п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суб`єктом владних повноважень надано протокол про адміністративне правопорушення до якого долучено довідку старшого інспектора з ОД відділу адміністративної практики та копію постанови.

Згідно зі статті 31 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Відтак, окрім вищенаведеного до матеріалів справи на підтвердження вини ОСОБА_1 долучено аудіовізуальний диск, оглянувши який судом встановлено, що на ньому відсутній факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення ААД №712716 від 03 червня 2024 року.

Так, даний відеозапис розпочинається з моменту зображення нерухомого автомобіля із увімкненою аварійною сигналізацією, та на ньому відбувається спілкування працівників поліції із особами, які знаходились поряд з вказаним автомобілем, тобто факту руху транспортного засобу та керування ним немає. Крім цього на відео ОСОБА_1 зазначає працівникам поліції, що не керував транспортним засобом марки «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 , та за кермом перебувала інша особа, що також останній підтвердив у судовому засіданні під час надання ним пояснень суду.

Таким чином надані в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо його невинуватості, цілком узгоджуються із поясненнями наданими на місці складення адміністративних матеріалів працівниками поліції відносно ОСОБА_1 , відтак суд вважає їх такими, що заслуговують на довіру, оскільки не спростовані іншими належними, допустимими доказами.

Інших доказів причетності ОСОБА_1 до вчинення інкримінованого йому правопорушення суду не надано.

Так, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, не є належним, достатнім та допустимим доказом вчинення правопорушення в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою протокол не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

На думку суду, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ознаки адміністративного правопорушення у протоколі але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення з цього приводу або зафіксувати їх за допомогою відеозапису, чого у даному випадку службовою особою уповноваженою на складення протоколів здійснено не було. Саме від якісно складеного протоколу про адміністративні правопорушення працівниками поліції і залежить повне та об`єктивне з`ясування обставин події та притягнення винного до відповідальності.

Судом встановлено, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, матеріали справи не містять, оскільки відсутня кваліфікуюча ознака об`єктивної сторони цього складу керування транспортним засобом.

Беручи до уваги те, що в ході розгляду справи встановлено відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, відсутній факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 за обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутній склад цього адміністративного правопорушення.

Виходячи з положень статей 8, 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП відносно останнього слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 126, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо