Дата документу 23.07.2024
Справа № 334/2576/24
Провадження № 3/334/1299/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

29.03.2024 року до суду з Управління патрульної поліції в Запорізькій області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №904762, складеного 21.03.2024 року о 03:35 інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Отставним В.Г., 20.03.2024 року о 23:27 в м. Запоріжжя, Дніпровський район, вул. Піщана 3 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia», р/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №2870 від 23.03.202024 року, чим порушив п.2.5 ПДР України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушення ПДР України. Про повторність попереджений. Відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно Довідки Управління патрульної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП не має, має посвідчення водія НОМЕР_2 від 13.08.1991 року, яке згідно протоколу тимчасово вилучено, видано тимчасовий дозвіл на право керування ТД ТЗ 031843.

06.05.2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 з запереченнями на протокол, в яких посилався на те, що він дуже довго хворіє на хронічний лімфоцитарний лейкоз (лейкемія), і у зв`язку з захворюванням отримав 3 групу інвалідності, тому систематично протягом року перебуває на стаціонарному лікуванні. Протягом останнього півроку він вже пройшов 4 курси з хіміотерапії, наступний 5 курс призначено на 20.05.2024 року, що підтверджує виписка з лікарні щодо проходження хіміотерапії та ліків, які зупиняють дію нирок. Між курсами він постійно приймає сильнодіючі ліки, які не дають розвитку ракових клітин, серед побічних наслідків цих ліків є те, що нирки майже не працюють, немає сечі, за добу він може сходити до туалету 1-2 рази.

В середині березня 2024 року він їхав на власному автомобілі з лікарні, і його зупинили співробітники поліції. Вигляд дійсно в нього був не дуже здоровий, в`яла річ, круги понад очами, нездоровий колір шкіри, але це його постійний вигляд, тим паче в той час він перебував на лікуванні і отримував ліки щодо очищення крові, вказані ліки ніяк не впливають на реакцію і він міг керувати транспортним засобом. Співробітники поліції подумали, що він перебуває під діями наркотичних препаратів та запропонували проїхати на огляд до лікаря-нарколога у наркологічний диспансер. Він погодився, і у диспансері його оглянув лікар-нарколог, якому він повідомив, що хворіє і постійно приймає ліки, які не виводять сечу з організму. Він дійсно питався надати сечу для аналізів, але не зміг, більше двох годин він був у закладі, пив воду, просив взяти у нього кров, але йому повідомили, що в них не має реактивів, які б могли по крові розпізнати чи вживав він наркотичні засоби чи ні. Коли він не зміг здати аналіз сечі, співробітники поліції склали на нього протокол, де вказали, що він відмовився від проходження освідування, але треба відрізняти відмову, як небажання, та фізичну неможливість.

Прохає звернути увагу, що він не відмовлявся від проходження огляду та здачі зразків біологічних матеріалів, прибув до медичного закладу, перебував там дві години, був оглянутий лікарем, пив воду, але не зміг здати сечу через фізичну неможливість. Рішення працівників поліції пре вчинення ним пасивної відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є суперечливим, суб`єктивним, надуманим та таким, що не ґрунтується на дійсних обставинах.

Прохав закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Справа неодноразово призначалась до розгляду на 10.04.2024 року, 24.04.2024 року, 21.05.2024 року, 05.06.2024 року, 19.06.2024 року, 26.06.2024 року, 02.07.2024 року, 11.07.2024 року, 23.07.2024 року, однак судові засідання відкладалися за клопотаннями ОСОБА_1

23.07.2024 року в судове засідання ОСОБА_1 вчергове не з`явився, надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на амбулаторному лікуванні.

23.07.2024 року в судове засідання захисник: адвокат Янковський Я.О. не з`явився, 11.06.2024 року подав заяву про розгляд справи у його відсутність відповідно наданих заперечень, прохав закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення з боку ОСОБА_1 , вважав за недоцільне викликати до суду лікаря-нарколога, який проводив обстеження ОСОБА_1 .

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи суд вважає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисник повинні добросовісно використовувати надані процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язані демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

За своєю суттю дії, спрямовані на зловживання процесуальними правами, хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права стороною процесу, однак по суті вони направлені на деструктивність судового розгляду та затягування розгляду справи з метою спливу процесуальних строків з метою уникнення відповідальності, оскільки з моменту вчинення адміністративного правопорушення минуло вже 4 місяці і справа не розглянута.

Під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці розуміє таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у п.6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз викладених вище обставин неявки ОСОБА_1 в судові засідання, якого належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання обов`язків та свідчить про умисне уникнення від явки до суду та затягування судового розгляду даної справи.

З огляду на подані ОСОБА_1 заперечення на протокол та наявність заяви захисника про розгляд справи без його участі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Суд оцінивши матеріали справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що матеріали справи свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений ст.266 КУпАП.

Особи, які керують транспортними засобами, … і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, … та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, …, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, …, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому, згідно п.3,4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно п.12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Працівником поліції у направленні на огляд ОСОБА_1 від 21.03.2024 року о 01:00 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я в якості підстави для огляду на стан наркотичного сп`яніння зазначено такі ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, що відповідає вимогам вказаної Інструкції.

Так, наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлені:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №904762, складеним 21.03.2024 року о 03:35 інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Отставним В.Г.;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до КНП «ОКЗНПД» ЗОР від 21.03.2024 року 01:00;

- висновком щодо результатів медичного огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння КНП «ОКЗНПД» ЗОР №2870, складеного 21.03.2024 року о 03:30, відповідно якого ОСОБА_1 відмовився від повного медичного огляду;

- рапортом поліцейського від 21.03.2024 року;

- відеозаписом події на диску «DVD-R».

Суд критично відноситься до заперечень ОСОБА_1 щодо того, що він не відмовлявся від проходження огляду та здачі зразків біологічних матеріалів, прибув до медичного закладу, перебував там дві години, був оглянутий лікарем, пив воду, але не зміг здати сечу через фізичну неможливість.

З відеозапису події вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , останній пояснив, що він «таксує», в ході перевірки у поліцейських виникла підозра про перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, про що йому було повідомлено, після проведення поверхневого огляду ОСОБА_1 дістав з правого малого карману штанів два полімерних зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, як пояснив ОСОБА_1 хтось з пасажирів забув на задньому сидінні автомобіля, на питання поліцейського як ці пакети опинились у нього в кармані відповіді не надав, після цього працівники поліції викликали слідчо-оперативну групу та запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, в медичному закладі ОСОБА_1 пояснював, що не може здати сечу у зв`язку з хворобою.

Так, згідно п.2.5 ПДР України на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно п.12, 13 Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Суд вважає, що посилання ОСОБА_1 на неможливість здати сечу через хворобу не заслуговує на увагу, при цьому суд враховує вилучення працівниками поліції з карману штанів ОСОБА_1 два полімерних зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, та вважає, що ці заперечення наведені з метою уникнення від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, яка передбачає додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Також суд враховує наявність в провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП: №334/4691/24, №334/5112/24, №334/5589/24.

Суд, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Суд вважає, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є доведений, тому в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 29.06.2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і №25624/02) суд наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» суд вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

У пункті 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року по справі «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність…

Тому, враховуючи обставини справи, оскільки така протиправна поведінка свідчить про неналежне відношення до забезпечення безпеки дорожнього руху при керуванні автомобілем - джерелом підвищеної небезпеки, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в дохід держави розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч.1 ст.130, 283-285, 287, 289, 307-308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У разі несплати штрафу в добровільному порядку протягом 15 днів з дня вручення постанови про накладення стягнення, штраф підлягає стягненню з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі в сумі 34000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: С.М.Телегуз