Справа № 304/1615/24 Провадження № 3/304/1056/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

за ч. 1 і 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 20 червня 2024 року о 04.40 год був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост» на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме на околиці населеного пункту Сімер Ужгородського району Закарпатської області, на відстані 9 000 метрів до Державного кордону України на напрямку 200 прикордонного знаку під час спроби незаконного перетину Державного кордону з України у Словацьку Республіку в пішому порядку поза встановленим пунктом пропуску через державний кордон, чим порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Також ОСОБА_1 15 липня 2024 року о 01.15 год спільно з громадянами України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були виявлені та затримані прикордонним нарядом «Групи реагування» на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме на околиці населеного пункту Перечин Ужгородського району Закарпатської області, на відстані 750 метрів до Державного кордону України на напрямку 200 прикордонного знаку під час спроби незаконного перетину Державного кордону України у пішому порядку поза встановленим пунктом пропуску через державний кордон з України в Словацьку Республіку, чим порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, щиро розкаявся.

Заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали справ про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до такого висновку.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Європейським Судом з прав людини неодноразово було наголошено, що суди при оцінці доказів мають керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Яременко проти України» від 12.06.2008, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008).

Суд встановив, що крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини, така підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 143367 від 21 червня 2024 року і № 143664, протоколами про адміністративне затримання від 20 червня 2024 року і 15 липня 2024 року відповідно, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 20 червня 2024 року і 15 липня 2024 року відповідно, рапортами інспектора прикордонної служби 3 категорії майстра відділення інженерного облаштування державного кордону відділу прикордонної служби молодшого сержанта ОСОБА_4 від 20 червня 2024 року та інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) сержанта ОСОБА_5 від 15 липня 2024 року, Схемами виявлення на ділянці відповідальності громадян України ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , а також Довідкою про результати проведення фільтраційно-перевірочних заходів.

Наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 і 2 ст. 204-1 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя зважає на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Оскільки санкція ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачає більш серйозний вид адміністративного стягнення, ніж санкція ч. 1 ст. 204-1 цього Кодексу, тому суддя вважає, що стягнення обиратиметься в межах санкції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, що буде достатнім для досягнення мети, передбаченої ст. ст. 1, 23 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При цьому, оскільки дослідженим протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 15 липня 2024 року виявлені та вилучені від ОСОБА_1 речі і документи суддя не вважає знаряддями і засобами вчинення даного правопорушення, а тому приходить до висновку, що відносно нього слід застосувати тільки основне стягнення у виді штрафу без застосування додаткового стягнення у вигляді конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2024 року згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» складає 605,60 грн.

Керуючись статтями 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 і 2 ст. 204-1 КУпАП, і на підставі ч. 2 ст. 36 цього Кодексу накласти адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн, без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у встановлений строк стягнути суму штрафу в порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя:Ганько І. І.