Справа №585/4066/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шульга В. О.
Номер провадження 33/816/637/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 липня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Баришевої А. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 585/4066/23 за апеляційною скаргою захисника ТИВОНЕНКА Д. Р. на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.03.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Тивоненка Д. Р.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник ТИВОНЕНКО Д. Р. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення, оскільки в протоколі не вказані ознаки алкогольного сп`яніння, не зафіксована відмова водія пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога та не зазначено про відсторонення від права керування т/з. Крім того, поліцейськими не складалось направлення на огляд в закладі охорони здоров`я, а відеозапис з нагрудної камери поліцейського починається з розмови з ОСОБА_2 факт керування останнім т/з не зафіксований, тому наявні у справі докази є недійсними. При цьому суддя не мав права самостійно вишикувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та перебирати на себе функції обвинувача, ОСОБА_2 є солдатом і проходить службу в складі ЗСУ, внаслідок чого дане провадження підлягає зупиненню до звільнення його підзахисного з військової служби або закінчення дії воєнного стану.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.03.2024 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн із позбавленням права керування т/з строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 536,80 грн судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 04.10.2023 о 07:35 в м. Ромни с. Коржі керував т/з ЗАЗ LANOS, д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатор «Drager» 6820, результат огляду позитивний 0,63%о, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Вислухавши доводи захисника Тивоненка Д. Р., який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали даної справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 009207 від 04.10.2023, суддя суду першої інстанції дійшов цілком правильного висновку, що водій ОСОБА_2 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується дослідженими доказами, а саме:

- роздруківкою результатів тестування «Alkotest 6820», згідно якого показники алкоголю у ОСОБА_2 становили 0,63 проміле (а. с. 3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_2 пройшов огляд на місці зупинки т/з, результат 0,63 проміле (а. с. 4);

- відеозаписами з технічних засобів працівників поліції, на яких зафіксовані обставини керування т/з, встановлення особи водія т/з ОСОБА_2 , виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння, проходження водієм огляду на місці зупинки т/з за допомогою спеціального технічного пристрою, відмова водія від проходження огляду в закладі охорони здоров`я (а. с. 6).

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9а ПДР, згідно якого водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Питання встановлення первинно наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського, відповідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії т/з, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення були дотримані працівниками поліції при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 , огляд якого був проведений на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів та відео фіксацією.

Перевіряючи доводи захисника ОСОБА_3 з приводу того, що поліцейськими не складалось направлення на огляд водія в закладі охорони здоров`я, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки законодавством України про адміністративні правопорушення визначений алгоритм проведення огляду водія на стан алкогольного сп?яніння, згідно яких огляд у закладі охорони здоров`я проводиться у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, убачається, що водій ОСОБА_2 керував т/з, коли був зупинений поліцейськими, які під час спілкування з ним, виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу поліцейського водій ОСОБА_2 пройшов огляд на місці зупинки т/з за допомогою спеціального технічного засобу, результат огляду 0,63 проміле, від проходження огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_2 відмовився, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому в даній справі мала місце належна правова процедура щодо проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, яка логічно завершилась складенням відповідного протоколу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог ст. 254-256 КУпАП. При цьому протокол містить всі необхідні для розгляду справи відомості, істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається, а достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника Тивоненка Д. Р. про зупинення провадження у справі через перебування ОСОБА_2 на військовій службі, то апеляційний суд вважає його необґрунтованими, оскільки нормами КУпАП напряму не врегульований порядок зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення (ст. 268, 294 КУпАП), у тому числі і у зв`язку з мобілізацією особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, незважаючи на те, що така норма існує у КПК (ст. 335), згідно якої у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Вказане положення кримінального процесуального закону орієнтує суд на те, що перебування особи на військовій службі за призовом під час мобілізації, унеможливлює проведення судового провадження щодо нього та вимагає зупинення такого провадження з метою максимально мобілізувати ресурси для надання збройної відсічі державі-агресору та забезпечити можливість проходження обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації.

Разом з тим, таке зупинення судових справ може створити загрозу реалізації однієї із засад кримінального провадження розумності строків. Ця засада має своєю метою встановити темпоральну межу невизначеності підозри й обвинувачення та гарантувати право насамперед особи, яка притягається до відповідальності, а також інших осіб, права та законні інтереси яких обмежуються під час провадження, від необґрунтованого і надмірного його затягування.

Вирішуючи питання конкуренції положень, які визначають процесуальну форму здійснення судового розгляду (до якої можна віднести також і положення про зупинення судового провадження) та положень щодо обов`язку суду забезпечити розумність строків судового розгляду, апеляційний суд виходить зі змістовної характеристики належної правової процедури.

Так, недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд, п. 1 ст. 6 якої надає кожній особі право на розгляд справи упродовж розумного строку, яке має на меті забезпечити аби обвинувачений не залишався занадто довгий час під тягарем обвинувачення, обґрунтованість якого має бути доведена (рішення ЄСПЛ у справі «Вемхофф проти Німеччини», заява № 2122/64), тому зміст та форма провадження у справах про адміністративне правопорушення в умовах воєнного стану повинні відповідати основним (загальним) засадам судочинства, передбачених у Конституції України та ЗУ «Про судоустрій і статус суду», що на переконання апеляційного суду дозволяє дійти висновку, що зупинення судового провадження можливе за наявності об`єктивних перешкод для його продовження, ураховуючи при цьому реальну можливість ОСОБА_2 брати участь в судових засіданнях, виходячи із роду військ, завдань, які виконує відповідний військовій підрозділ, його дислокації, посади тощо.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.03.2024 відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ТИВОНЕНКА Д. Р. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов