Справа № 509/2695/24
Провадження № 3/395/676/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року м. Новомиргород

Суддя Новомиргородського районного суду Кіровоградської області Орендовський В.А., розглянувши матеріали, що надійшли за підсудністю з Кропивницького апеляційного суду стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, військовослужбовця ЗСУ, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

4 червня 2024 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 01 травня 2024 року о 08 год. 30 хв. ОСОБА_1 по Санжійській дорозі, керуючи автомобілем Volkswagen Transporter, д/н НОМЕР_2 , перед початком руху перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху, а саме при повороті ліворуч не переконався в безпечності маневру та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом автомобілем Renault Kangoo, д/н НОМЕР_3 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.1 ПДР України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 1 травня 2024 року приблизно о 8 год. 30 хв. він, будучи військовослужбовцем ЗСУ, разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які також є військовослужбовцями ЗСУ, рухалися на службовому автомобілі VW T4 неподалік м. Овідіопіль Одеської області; він перебував за кермом автомобіля. Виконуючи маневр повороту ліворуч, він дотримався Правил дорожнього руху та завчасно увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку і зайняв необхідне положення на проїзній частині. Пересвідчившись у відсутності перешкод, він почав виконувати вказаний маневр та під час цього відчув сильний поштовх. Після приїзду працівників поліції вони опитали його та ОСОБА_2 , проте не допитали свідків, які знаходилися в його автомобілі та автомобілі ОСОБА_2 . Він вважає, що не порушував п.10.1 ПДР України, оскільки виконав всі дії, які прописані у даній нормі. ОСОБА_1 просив допитати у судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проте у подальшому зазнчив, що свідок ОСОБА_3 не зможе з`явитися до серепня 2024 року, оскільки перебуває на виконанні бойового завдання, де також відсутній зв`язок. При винесенні постанови ОСОБА_1 просив взяти до уваги його письмове заперечення на протокол про адміністративне правопорушення у даній справі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що з ОСОБА_1 він знайомий з початку його мобілізації у склад ЗСУ, приблизно з січня 2023 року; вони разом проходять військову службу та перебувають у хороших відносинах, у посадах рівні. З потерпілим ОСОБА_5 не знайомий. Події були приблизно о 9 ранку, приблизно 2 місяці назад, в Одеській області в межах населеного пункту, якого саме він не пам`ятає. Вони були у відрядженні та рухалися на службовому автомобілі VW T4. Він, Шпильовий та ОСОБА_6 їхали на автомобілі, яким керував Шпильовий. Він сидів на передньому пасажирському сидінні. Водій Шпильовий включив поворот і почав повертати, у момент повороту він відчув удар. Поворот був наліво, перед пішохідним переходом. Поворот відбувся при включеному покажчику повороту. Удар відбувся у ліву сторону автомобіля VW T4. Іншим автомобілем був РЕНО КЕНГО, білого кольору. В іншому автомобілі був водій і пассажир, яким була дитина. Швидка на місце ДТП не приїжджала і медичну допомогу нікому не надавали. Він теж є водієм.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, проте надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, при цьому зазначив, що він погоджується з інформацією та висновками, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення у цій справі.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , показання свідка ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за таких підстав.

Відповідно до ст. 124 КУпАП відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 163353 від 01.05.2024 року ОСОБА_1 інкримінується вчинення порушення п.10.1 ПДР України, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно зі ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами ст.ст. 245, 280 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії або бездіяльність.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 163353 від 01.05.2024 рокускладений з порушенням вимог ст.256 КУпАП, оскільки у ньому не зазначено прізвища, адреси потерпілого і свідків; протокол не підписаний потерпілим і свідками. Незважаючи на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 163353 від 01.05.2024 рокує посилання на долучення до нього відеозапису з бодікамери №5, такий відеозапис у матеріалах справи відсутній.

Оцінюючи допустимість і можливість використання направленого до суду протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 як доказу, то суд керується наступним.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

У справі «Малофєєв проти Росії» (пункти 111-120 рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, перед судом поставлена під обґрунтований сумнів допустимість як доказу протоколу в справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому відповідно до вище зазначеного та ст.62 Конституції України він не береться судом до уваги як доказ вини ОСОБА_1 .

Що стосується схеми місця ДТП (а.с.3), то необхідно зазначити, що у ній не вказано до якого саме протоколу про адміністративне правопорушення (серія, номер, дата) вона складена, тобто до якого саме протоколу про адміністративне правопорушення є додатком така схема місця ДТП. Крім того, у схемі місця ДТП вказано прізвище особи, яка її склала, проте не вказано посаду і місце роботи особи, яка склала вказану схему. До того ж, прізвище особи, яка склала схему місця ДТП відрізняється від прізвища особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 163353 від 01.05.2024 року щодо ОСОБА_1 .

Проаналізувавши письмові пояснення ОСОБА_2 , показання у судовому засіданні свідка ОСОБА_4 та пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення п.10.1 ПДР України 1 травня 2024 року о 8 год. 30 хв. працівниками поліції на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 163353 від 01.05.2024 року не отримано і суду не надано.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, оцінивши всі наявні у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що працівниками поліції не доведена поза розумним сумнівом вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому провадження за протоколом серія ААД № 163353 від 01.05.2024 рокупро притягнення особи до відповідальності за ст.124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в його діянні складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду у справі про адміністративне правопорушення подається до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Суддя В. А. Орендовський