ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7575/24
провадження № 3/753/2994/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Осіпенко Л.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення № 189/31-00-07-01-02-31 від 15.04.2024 року за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки ПрАТ "Фармацевтична фірма "ДАРНИЦЯ", встановлено, що генеральний директор товариства ОСОБА_1 допустив ведення податкового обліку із порушенням податкового законодавства, що призвело до: - заниження податку на прибуток за період з 01.07.2021 року по 30.09.2023 року, на загальну суму 782 910,00 грн., у тому числі по періодах: 1 квартал 2022 року у сумі 21 016,00 грн., півріччя 2022 року у сумі 21 016,00 грн., три квартали 2022 року у сумі 21 016,00 грн., 2022 рік у сумі 134 362,00 грн., 1 квартал 2023 року у сумі 145 448,00 грн., півріччя 2023 року у сумі 498 365,00 грн., три квартали 2023 року у сумі 648 548,00 грн., чим порушив п. 44.1 ст. 44, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, пп. 140.5.11 п.140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, вимоги ст. 1, 4, 9, 11, 12 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», вимог пп. 2.1, пп. 2.2, пп. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, МСФО 15 «Дохід від договорів з клієнтами», вимог п. 4.3, п. 4.6, п. 4.7, п. 4.8, п. 4.9, п. 4.10, п. 4.14, п. 4.15, п. 4.16, п. 4.26, п. 4.27, п. 4.63, п. 4.64, п. 4.68, п. 4.69, п.4.70 розділу 4, п. 5.1, п. 5.2, п. 5.3, п. 5.4 розділу 5 Концептуальної основи фінансової звітності, вимог параграфу 15 МСБО 1 «Подання фінансової звітності»; - несвоєчасної реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) та/або розрахунків коригування в кількості 14 штук на загальну суму (-) 178 898,66 грн., крім того ПДВ на суму (-) 38 272,66 грн., чим порушено п.201.1 п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, пункту 5, 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2010 року №1246, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.163-1 КУпАП.

Представник Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи, яке було призначене на 12.07.2024 року повідомлений належним чином, правом на подання пояснень не скористався.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Пипченко Б.Ю. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи, яке було призначене на 12.07.2024 року повідомлений належним чином, надав до суду пояснення, в яких посилаючись на відсутність об`єктивної сторони правопорушення в протоколі № 189/31-00-07-01-02-31 від 15.04.2024 року, просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 в момент вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП дійсно перебував на посаді генерального директора ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця», що в свою чергу унеможливлює перевірити чи є ОСОБА_1 суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи відсутня посадова інструкція директора, витяг зі статуту чи Положення про генерального директора товариства (або її завірена копія) або інший документ із зазначенням її посадових прав та обов`язків.

Відповідно до ст.245КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, оцінюючи питання наявності складу правопорушення, передбаченого ст.163-1 КУпАП суд враховує, що начальником відділу перевірок підприємств інших галузей управління податкового аудиту підприємств виробничої сфери та інших галузей Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на підтвердження вини ОСОБА_1 надає: протокол про адміністративне правопорушення та акт позапланової документальної виїзної перевірки ПрАТ "Фармацевтична фірма "ДАРНИЦЯ" від 15.04.2023 року, згідно з якою перевірка проводилась з 06.02.2024 по 08.04.2022 року.

Поміж тим, наведені в протоколі та акті перевірки обставини не є достатніми, переконливими та беззаперечними доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

При викладенні у протоколі суті вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у ньому зазначено лише перелік норм податкового законодавства та не вказано, які саме дії або бездіяльність у розумінні диспозиції частини 1 статті 163-1КУпАП були допущені ним, що призвели до порушення порядку ведення податкового обліку.

Так, диспозицією частини 1 статті 163-1КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Норма частини 1 статті 163-1КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиноюстатті КУпАП.

Однак посадові особи Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 163-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 зазначеної норми не дотрималися.

Суд наголошує, що у протоколі слід зазначати місце, час вчинення правопорушення, а також конкретну суть кожного порушення ОСОБА_1 відповідної норми Податкового кодексу України, чого посадовими особами зроблено не було. Посилання ж у протоколі просто на норми Податкового кодексу України без конкретизації, яку норму якого Закону особою порушено, в чому полягає це порушення, які конкретно дії або бездіяльність допущені особою, не розкриває суті конкретного порушення, яке ставиться ОСОБА_1 , як генеральному директору ПрАТ "Фармацевтична фірма "ДАРНИЦЯ" у вину, чим порушується його право на захист.

Окрім того, відповідно до статті 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Тобто при зазначенні у протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення необхідно не лише вказувати факт порушення порядку ведення податкового обліку і його наслідки, але й зазначати, чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується у статті 251 КУпАП.

Суд, згідно з приписами статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на матеріали адміністративного провадження, єдиними доказами, якими оперують представники Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків є протокол про адміністративне правопорушення від 15.04.2024 року та акт позапланової документальної виїзної перевірки ПрАТ "Фармацевтична фірма "ДАРНИЦЯ" від 15.04.2023 року за наслідками якого ніби то виявлено порушення податкового законодавства.

Натомість, у своїй практиці Верховний Суд уже неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. У силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Відповідно до пункту 54.5 статті 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 56.2 статті 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення, що вданому випадку теж мало місце.

Крім того, відповідно до положень статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Положеннями пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З наведених норм права вбачається, що єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки. Суд констатує той факт, що у протоколі відсутнє посилання на узгоджене податкове повідомлення-рішення.

З урахуванням диспозиції частини 1статті 163-1КУпАП - правопорушенням є відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Інші докази у справі відсутні, а тому висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, є необґрунтованим.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Згідно з вимогами статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню допоки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Спираючись на положення частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд виходить із того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч.1 КУпАП та наявність підстав для закриття провадження у справі.

В свою чергу суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

Згідно ст. 247 п.1 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважаю, що провадження по справі слід закрити за відсутністюй в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.163-1, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Суддя: Осіпенко Л.М.