ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 682/951/24

Провадження № 33/4820/392/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., його захисника Лужняка Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Лужняка Ю.Г. на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2024,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , який не працює, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосовано щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді адміністративного штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 21.03.2024 року о 13:00 год. в м. Славута, по вул. Садова, керував транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість, підвищена рухливість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Лужняк Ю.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає постанову суду необґрунтованою, оскільки не надано відповідної правової оцінки доказам у справі.

Крім того, всі докази у справі, на думку апелянта, є незаконними та недопустимими, оскільки здобуті у незаконний спосіб.

Так, працівники поліції зупинили транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 без поважних причин.

Поліцейські не вказали на наявність ознак наркотичного сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 , не озвучили їх.

Направлення на проходження огляду на стан сп`яніння не було складено на місці зупинки транспортного засобу, при цьому у ньому зазначено медичний заклад м.Славути, а запропоновано було медичний заклад м.Нетішина. При цьому апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Апелянт стверджує, що ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння на наступний день, після складання протоколу про адміністративне правопорушення, але суд не взяв до уваги результати цих аналізів.

На думку захисника, у матеріалах справи відсутні будь-які докази винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника адвоката Лужняка Ю.Г., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушень, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушень в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшла до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння при викладених у постанові обставинах.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 668091 від 21.03.2024 р., в якому зафіксовано обставини вчиненого правопорушення;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.03.2024, якими підтверджується, що ОСОБА_1 , на момент його зупинки, мав ознаки сп`яніння (неприродна блідність, підвищена рухливість); відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі;

- відеозапису події від 13 лютого 2024 року, якими підтверджується, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Фольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 , який було зупинено працівником поліції по причині технічної несправності авто (відсутність переднього бампера). В ході спілкування працівник поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння: підвищена рухливість, тремтіння рук. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, водій відмовся. Крім того, під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 особисто підтвердив, що раніше вживав наркотичні засоби.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у суді першої інстанції заперечував свою вину, стверджував, що не перебував у стані наркотичного сп`яніння, вимоги працівників поліції про проходження огляду були безпідставними. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився у зв`язку із браком часу.

Однак, враховуючи зазначені докази, дослідженні судом першої та апеляційної інстанції, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови апеляційний суд не вбачає, з огляду на порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції є свідомим ігноруванням ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення відповідно до ст. 10 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності, достовірності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги захисника адвоката Лужняка Ю.Г. про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності.

Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях самого ОСОБА_1 та його захисника.

Особа, притягнута до адміністративної відповідальності, та захисник жодних даних, які б викликали сумніви у належності вказаних матеріалів справи та об`єктивності органів поліції при їх складанні, в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції навести не змогли, не здобуто таких і апеляційним судом.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до апеляційних тверджень захисника ОСОБА_2 про те, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , з урахуванням наступного.

Так, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає перелік підстав для зупинення транспортного засобу поліцейським, і здійснюється, у тому числі, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу (ч. 2 ст. 35 Закону).

Як вбачається із відеозапису, наявного у матеріалах справи, працівниками поліції був зупинений автомобіль марки «Фольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку із очевидними ознаками про технічну несправність транспортного засобу, а саме: відсутність переднього бампера, чого останній не заперечив, підтвердивши, що такий, дійсно, був відсутній у зв`язку з його пошкодженням.

Отже, працівники поліції обґрунтовано зупинили транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на те, що на місці події поліцейські не вказали які саме ознаки наркотичного сп`яніння виявили у ОСОБА_1 , а тому безпідставно вимагали проходження огляду на визначення такого стану, на увагу суду не заслуговують, враховуючи наступне.

Так, відповідно до п.п. 2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; виражене тремтіння пальців рук), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Із наявних у справі доказів, зокрема даних відеозапису події, вбачається, що працівники поліції, під час зупинки, виявили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зміну зіниць та неприродну блідість. Про виявлені ознаки одразу йому повідомили та, у зв`язку з цим, обгрунтовано запропонували пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Доводи про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі є безпідставними та спростовуються зібраними у справі доказами, а саме: даними відеозапису, з яких вбачається, що на неодноразові пропозиції працівника поліції про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в категоричній формі, ствердно відповівши «відмовляюся» (файл 000_0009 (06 хв. 09 сек.), «в лікарню не їду» (файл 000_0009 (06 хв. 09 сек.)).

Що стосується посилання захисника на те, що у направленні на огляд зазначено, що ОСОБА_1 направлявся до Славутської лікарні для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, натомість працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд у Нетішинській лікарні, що свідчить про недійсність такого огляду, то таке на увагу суду не заслуговує, оскільки зібраними у справі доказами, зокрема даними відеозапису, підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі взагалі. Проходження даного огляду у Славутській лікарні не вимагав.

А тому, працівники поліції правильно склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання на те, що суд безпідставно не взяв до уваги результати лабораторних досліджень «МедЛаб» від 22.03.2024 року про відсутність наркотичних речовин в сечі ОСОБА_1 , виписку із його медичної картки амбулаторного хворого, що свідчить про неповноту розгляду справи, апеляційний суд до уваги не бере, враховуючи наступне.

Відповідно до п.п. 4, 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

ОСОБА_1 та його захисником надані суду наступні докази: копії результатів лабораторних досліджень «МедЛаб» від 22.03.2024 року, відповідно до яких під час проходження тесту на наявність наркотичних речовин в сечі ОСОБА_1 не виявлено, виписки із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_1 щодо наявності в нього різного роду захворювань, в тому числі неврологічних, пов`язаних із перенесеними травмами.

Із матеріалів провадження вбачається, що автомобіль «Фольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 був зупинений 21.03.2024 року о 13 годині 00 хвилин. Під час зупинки у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння.

Натомість, відповідно до даних результатів лабораторних досліджень «МедЛаб», такі проведені 22.03.2024 року. Тобто, тест на наявність наркотичних речовин в закладі охорони здоров`я проведений більше, ніж через дві години з моменту встановлення підстав для його здійснення. Крім того, даних, які б підтверджували присутність поліцейського під час проведення лабораторних досліджень матеріали справи не містять.

Отже, такий огляд проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, а тому, вважається недійсним.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що дані лабораторні дослідження проведені після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

За таких обставин, місцевий суд обґрунтовано не взяв до уваги результати лабораторних досліджень ОСОБА_1 на виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Що стосується виписки з медичної картки ОСОБА_1 , то відомості із такої лише підтверджують наявність у ОСОБА_1 наркотичної залежності, на що обґрунтовано звернув увагу місцевий суд.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань чи доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні і не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2024 стосовно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.