Справа № 756/2211/24 Суддя в І-й інстанції Луценко О.М.
Провадження № 33/824/2074/2024 Суддя в 2-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Ремського Є.В., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Ремського Є.В. на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 07 березня 2024 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 07 березня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн;

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 10 лютого 2024 року, о 14 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz E400», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Богатирська в напрямку проспекту Бондаренка, 20, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду «Башмак», що призвело до пошкодження транспортного засобу.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_2 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Захисник, звернув увагу на те, що судом першої інстанції було фактично позбавлено ОСОБА_1 права на захист, оскільки під час розгляду справи, судом було відмовлено у клопотанні захисника про здійснення судового провадження в режимі відеоконференції. Захисник вказав на те, що ОСОБА_1 не визнає себе винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки під час руху був уважним, стежив за дорожньою обстановкою, відповідно зреагував на її зміну, після виявлення перешкоди, яка раптово опинилася на проїзній частині, вжив всіх заходів для уникнення зіткнення з іншими транспортними засобами. Звернув увагу на те, що в протокол працівниками поліції не внесені всі обставини даної справи, а саме не зазначено автомобіль «КАМАЗ», номерний знак НОМЕР_2 , з якого по ходу руху на проїзну частину раптово випав конструктивний елемент - «башмак», на який наїхав ОСОБА_1 , не зазначені анкетні дані водія автомобіля «КАМАЗ», не міститься інформації щодо прийнятого працівниками поліції на місці події рішення про наявність в діях водія «КАМАЗ», складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 КУпАП. Окрім цього, судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано, що працівники поліції в протоколі про адміністративне правопорушення та в схемі ДТП зазначили не всі обставини справи, що мають значення для об`єктивного розгляду справи та винесення законного рішення. Таким чином, суд першої інстанції фактично доповнив склад правопорушення та не відобразив в постанові ті обставини, які не підтверджені належними доказами та які залишились під сумнівом. Наведені обставини у своїй сукупності дають підстави для висновку про недоведеність вини в діях ОСОБА_1 . Просив постанову скасувати, а провадження закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Ремського Є.В., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи і просили скаргу задовольнити; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП суддя місцевого суду мотивував наявністю достатньої кількості доказів того, що він у зазначеній вище дорожній обстановці, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до пошкодження транспортного засобу. Проте, ці висновки не ґрунтуються на матеріалах справи, зроблені на підставі неналежної оцінки доказів і погодитись із ними не можливо.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 поставлено у вину порушення вимог п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України. Фактичні обставини порушення вказаних вимог ПДР України проявились у тому, що у час та місці, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, не вибрав безпечної дистанції внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду «башмак».

Із матеріалів справи вбачається, та не заперечується свідком ОСОБА_3 , що вказаний «башмак» випав із керованого ним автокрану «Камаз» на автомобільну дорогу.

Фактичні обставини та механізм дорожньо-транспортної пригоди у виді випадання із вантажного автомобіля певних його механічних комплектуючих на автомобільну дорогу, що у результаті призводить до наїзду на такий об`єкт іншого учасника дорожнього руху, який рухається у попутному напрямку із вантажним автомобілем не дає підстав для висновку про наявність у діях такого водія порушень вимог п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України, оскільки вибір безпечної швидкості руху, безпечної дистанції тощо, не перебуває у безпосередньому взаємозв`язку із можливістю уникнення наїзду на такий об`єкт у розумінні сутності наведених вимог ПДР України у конкретній дорожній ситуації. Беззаперечно, водій у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку він об`єктивно спроможний виявити, повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (п.12.3 ПДР України). Водночас, матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що у даній дорожній обстановці водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz E400» мав об`єктивну спроможність виявити перешкоду у виді «башмака», який випав із вантажного автомобіля на автомобільну дорогу по якій він рухався попутно за вказаним вантажним автомобілем.

Так, матеріали справи у об`ємі, які надійшли на розгляд судді місцевого суду не містять жодного доказу, який би підтверджував факт недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України. Так у своїх поясненнях, що були надані поліцейським, ОСОБА_1 пояснив, що у момент маневру зміни смуги руху з лівої у праву, він помітив на розділовій смузі перешкоду у виді «лапи (підставки)» від автокрану «Камаз», яка незадовго випала із його борту. Врахувавши дорожню обстановку та погодні умови водій ОСОБА_1 прийняв рішення взяти перешкоду між колес. Суд, в контексті оцінки пояснень водія ОСОБА_1 зважає на те, що враховуючи дорожню обстановку на місці події, фізичних властивостей перешкоди та обставин за яких вона з`явилася на автомобільній дорозі, не вбачає підстав для висновку про наявність у діях водія ОСОБА_1 порушень вимог п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України.

Судом враховується також те, що поставлене у вину водію ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення порушення вимог п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України не відповідає сформульованому обвинуваченню, яке фактично відповідає порушенню вимог п.п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 ПДР України. Місцевий суд за результатами розгляду справи визнав доведеним наявність у діях водія ОСОБА_1 порушень вимог п.п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 ПДР України. При цьому, апеляційний суд констатує те, що у дорожній обстановці дії водія ОСОБА_1 не містили порушень як вимог п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України, так і вимог 13.1 ПДР України.

Неврахування цих обставин призвело до помилкових висновків судді про порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 ПДР України та про його винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв`язку із цим, постанова судді Оболонського районного суду міста Києва від 07 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки у ході провадження у справі не зібрано доказів, які би указували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Судом не робиться жодних висновків щодо винності у зазначеній вище ДТП інших осіб, оскільки вирішення цього питання перебуває поза межами судового розгляду у цій справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247,ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Ремського Є.В. задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 07 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити за відсутності у його діях складу даного адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.