Справа № 131/1042/24
Провадження № 3/131/433/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2024 рокум. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Шелюховського М.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно матеріалів що надійшли від Управління стратегічних розслідувань департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, інженера з лісового господарства філії «Іллінецьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України»,-

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 являючись інженером лісового господарства філії «Іллінецьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України», будучи посадовою особою державної лісової охорони, являючись згідно до пп.«е» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, будучи звільненим 08.03.2023 року в порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 14.04.2024 року подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік (після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Згідно ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Таким чином, ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (після звільнення) до 31.03.2024 року, однак подав її лише 14.04.2024 року.

Окрім того, ОСОБА_1 також був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, до 20.01.2024 проте, як вбачається з копії відомостей, розміщених на офіційному сайті Національного агенства з запобігання корупції таку декларацію подав лише 29.01.2024 року.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім визнання вини самим ОСОБА_1 , його вина також підтверджується наданими суду доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення № 399 від 01.07.2024 року, копіями наказу №26-к від 07.03.2023 року про звільнення ОСОБА_1 з посади інженера лісового господарства з 08.03.2023 року звільнено за власним бажанням та поясненнями самого ОСОБА_1 .

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 №223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6КУпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

Оцінивши всі представлені суду докази по справі, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 встановлено та належним чином зафіксовано склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При обранні виду та міри адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчинених правопорушення, особу порушника та ступінь його вини.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень у майбутньому, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-34, 27, 40-1, ч. 2. ст. 172-6, 275-280, 283, 287 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп) грн на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 коп)гривень в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: