Справа № 720/1734/24
Провадження 3/720/768/24
Справа № 720/1732/24
Провадження 3/720/767/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , за ст.ст. 204-1 ч. 2, 185-10 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

26 червня 2024 року близько 01 години 40 хвилин ОСОБА_1 в групі інших осіб також громадян України, перебуваючи на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в пункті пропуску «Мамалига-авто», вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України, в результаті чого направлявся в групі інших осіб в обхід прикордонного та митного контролю, з метою незаконного перетину державного кордону із України до р. Молдова, в подальшому вчинив злісну непокору прикордонному наряду, а саме на законну вимогу «Стій, Прикордонний наряд» не зупинився та вдався до втечі та був затриманий працівниками прикордонної служби, чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон» та п.12 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин.

Відповідно до ст. 268 КУпАП вважаю, що справу про адміністративне правопорушення можливо розглянути у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Вина ОСОБА_1 у спробі незаконного перетину державного кордону України в складі групи осіб та злісній непокорі законному розпорядженню та вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків повністю підтверджується дослідженими судом доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне затримання, рапортом працівника прикордонної служби та іншими матеріалами справи.

Так, з рапорту начальника 1-го відділення інспекторів відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », старшого лейтенанта ОСОБА_2 , вбачається, що в період несення служби ним було виявлено двох громадян України, серед яких був ОСОБА_1 , які перебували в контрольованому прикордонному районі та не могли пояснити свою мету перебування в ньому та були доставлені до прикордонного пункту польовими дорогами.

Переглянутим в суді відеозаписом затримання ОСОБА_1 26 червня 2024 року вбачається, що останній на законну вимогу «Стій, Прикордонний наряд» не зупинився та вдався до втечі та був затриманий працівниками прикордонної служби.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України

Згідно ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до п. 12 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», встановлено, що органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України надається право вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України.

Таким чином, оцінивши у сукупності дослідженні докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у спробі незаконного перетину державного кордону України у складі групи осіб та злісній непокорі законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків в складі групи осіб, повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 204-1 та ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, а справи слід розглянути в одному провадженні, що відповідає положенням ст. 36 КУпАП.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, а також особу порушника, його майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за скоєне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу та стягнути з нього на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 185-10 ч. 2, 204-1 ч. 2, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

Постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 185-10 ч. 2, 204-1 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення:

-за ст. 185-10 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в дохід держави в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;

-за ст. 204-1 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП остаточно призначити адміністративне стягнення у межах санкції статті встановленої за більш тяжке правопорушення та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.