Справа № 149/1438/24
Провадження №3/149/745/24
Номер рядка звіту 331
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Павлюк О. О., розглянувши матеріали, що надійшли від Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

25.04.2024 близько 02:55 год. по вул. Чорновола в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 не виконував законне розпорядження та вимоги працівника поліції сісти до свого автомобіля і залишатися в ньому, чим вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції. Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення заперечив та пояснив, що дійсно перебував в автомобілі, яким керував його син, коли автомобіль зупинили працівники поліції. При спілкуванні поліцейський йому не представився, не надав свого посвідчення, а також не надав розпорядження коменданта про заборону пересуватися в нічний час. На пропозицію присісти до свого автомобіля ОСОБА_1 спочатку погодився, однак потім йому було важко сидіти, тому він вийшов і продовжив спілкування з поліцейськими. Йому було повторно запропоновано залишатися в автомобілі, однак він цю вимогу не виконав, оскільки вважає її неправомірною і безпідставною. Після цього ОСОБА_1 було затримано та доставлено до приміщення Хмільницького РВП для складання матеріалів.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Поворознюк Б. М. подав клопотання про закриття справи у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. ОСОБА_1 клопотання свого захисника підтримав.

Суддя, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, дійшла таких висновків.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в судах визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №033625 від 25.04.2024, 25.04.2024 близько 02:55 год. по вул. Чорновола в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 не виконував законне розпорядження та вимоги працівника поліції сісти до свого автомобіля і залишатися в ньому, чим вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції.

25.04.2024 року о 03:15 год. у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, ОСОБА_1 був затриманий та доставлений до приміщення Хмільницького РВП, звільнений 25.04.2024 о 05:30 год., про що складено протокол про адміністративне затримання серії АА №198710.

Згідно з рапортом інспектора СРПП Хмільницького РВП ст. л-та поліції Цюрпіти О., в ході патрулювання м. Хмільника 25.04.2024 було помічено автомобіль Хонда д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в період дії комендантської години під керуванням ОСОБА_2 Автомобіль було зупинено за допомогою сигналу проблискових маячків на вул. Чорновола. Пасажир вказаного автомобіля, яким виявився ОСОБА_1 вказав на незаконність дій поліції, на що особі було роз`яснено ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", та запропоновано присісти до його автомобіля, яку ОСОБА_1 виконав. В подальшому поліцейський проводив перевірку документів водія автомобіля, а в цей час ОСОБА_1 заперечував законність таких дій, оргляду автомобіля, вимагав надати документи, розпорядження коменданта, а також висловлювався до водія, щоб той не виконував вимоги поліцейського. На вимогу поліцейського присісти назад до свого автомобіля ОСОБА_1 не реагував, у зв`язку з чим поліцейський попередив його про можливість застосування заходів фізичного впливу та спецзасобу "кайданки". Однак, не зважаючи на це, ОСОБА_1 не виконував вимогу поліцейського, у зв`язку з чим до нього було застосовано заходи фізичного впливу, після чого ОСОБА_1 було затримано.

Судом також було дослджено матеріали відеофіксації з нагрудних камер працівників поліції, а також відео, надане ОСОБА_1 , на яких зафіксовані обставини, що мали місце 25.04.2024 за участі ОСОБА_1 (події інкримінованого правопорушення).

Статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відтак, відповідно до ст.185 КУпАП, злісна непокора повинна проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення звертає увагу на те, що за загальним правилом правомірність рішень та дій суб`єктів владних повноважень (зокрема, поліцейських), може бути самостійним предметом оцінки в межах адміністративного оскарження, дисциплінарного або кримінального провадження. Доказів такого оскарження ОСОБА_1 суду не надано. Разом з цим, зміст статті 185 КУпАП передбачає законність вимоги поліцейського, тобто вимоги поліцейського та їх розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані. Зважаючи на заперечення ОСОБА_1 щодо правомірності дій і вимог поліцейського, суд дійшов наступного висновку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначає Закон України "Про національну поліцію".

Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування (ст. 7 вказаного Закону).

Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Стаття 36 Закону України "Про національну поліцію" передбачає, що поліцейський уповноважений вимагати від особи (осіб) залишити визначене місце на певний строк або заборонити чи обмежити особам доступ до визначеної території або об`єктів, якщо це необхідно для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони життя і здоров`я людей, для збереження та фіксації слідів правопорушення.

Поліцейський може обмежувати або забороняти рух транспорту і пішоходів на окремих ділянках вулиць і автомобільних доріг у разі затримання осіб відповідно до закону, під час аварій, інших надзвичайних ситуацій, якщо це необхідно для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони життя і здоров`я людей.

Поліція уповноважена затримувати особу на підставах, у порядку та на строки, визначені Конституцією України, Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також іншими законами України (стаття 37 Закону України "Про національну поліцію").

З досліджених у судовому засіданні матеріалів, зокрема матеріалів відеофіксації, встановлено, що 25.04.2024 в проміжку часу близько 03:00 год. поліцейськими було зупинено в м. Хмільнику автомобіль д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в період дії комендантської години під керуванням ОСОБА_2 В автомобіля знаходились ще три особи (пасажира), в т.ч. ОСОБА_1 Полціейські перебували у форменому одязі, на службовому автомобілі з проблисковими маячками і відповідним ідентифікуючим написом, представилися та попередили про відеофіксацію спілкування, що виключає інше розуміння ніж те, що вони були працівниками поліції і виконували службові обов"язки. Підставою для зупинки стало те, що автомобіль рухався в період дій комендатської години.

Визначення терміну комендантська година міститься у пункті 5 частини першої статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", а саме це заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень. Відомості про те, що на всій території України з 24.02.2022 року запроваджено воєнний стан, а на території Вінницької області в умовах воєнного стану у нічну пору доби встановлено комендантську годину, доведено до відома населення в установленому порядку, зокрема і через засоби масової інформації, відтак це є загальновідомим і не потребує додатково підтвердження, зокрема і у спосіб, який вимагав ОСОБА_1 .

На підставі ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" поліцейський пред`явив до водія транспортного засобу вимогу надати документи (посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль), а в подальшому - про надання можливості поверхнево оглянути вміст багажного відділення авто, що водієм виконано. При цьому суд звертає увагу, що на запитання ОСОБА_1 про підстави зупинки та вимог поліцейського інспектором повідомлено, що відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" він спілкується з водієм автомобіля, і просить не перешкоджати цьому пасажира та зайняти місце в авто. Відтак посилання захисника на те, що вказана норма закону не поширюється на ОСОБА_1 , судом відхиляється, оскільки пасажири належать до учасників дорожнього руху (ст. 14 Закону України "Про дорожній рух"), зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, а обов`язок пасажира під час зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського знаходитися на своєму місці до відповідного розпорядження або вимоги поліцейського прямо передбачений ст. 18 Закону України "Про дорожній рух".

Спочатку ОСОБА_1 вимогу поліціейського виконав та зайняв місце пасажира, однак згодом з автомобіля вийшов і продовжив спілкування з інспектором поліції, на його неодноразові зауваження і вимоги не перешкоджати спілкуванню з водієм та проводити перевірку не реагував, вимогу повернутися назад до автомобіля проігнорував, був попереджений поліцейським про те, що у разі подальшого ігнорування вимог поліції до нього може бути застосовано спеціальні засоби та притягнуто до відповідальності. Не зважаючи на це, ОСОБА_1 , діючи умисно, посягаючи на встановлений громадський порядок та суспільну безпеку, встановлений порядок державного управління, в умовах правового режиму воєнного стану, усвідомлюючи, що спілкується з співробітником поліції при виконанні ним службових обов`язків, не зважаючи на неодноразові попередження про недопустиміть такої поведінки, вголос висловив відмову виконувати вимогу працівника поліції зайняти місце пасажира, після чого до нього було застосовано захід фізичного впливу та затримано. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Судом при розгляді справи не встановлено обставин і фактів, які б виключали відповідальність ОСОБА_1 за вчинення вказаного правопорушення, протиправних дій щодо нього, погроз, непропорційного втручання у реалізацію його законних прав та інтересів співробітниками поліції. Посилання ОСОБА_1 на складнощі з виконанням вимоги поліцейського перебувати в автомобілі за станом здоров`я в ході розгляду підтвердження е знайшли.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністратвине правопорушення, протоколом про адміністративне затримання, рапортом, матеріалами відеофіксації, що додані до протоколу, а також надані самим ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні.

При накладенні адміністративного стягнення суд зауважує, що ОСОБА_1 у вчиненому не розкаюється, не вбачає у своїх діях протиправності, враховує його майновий стан, характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що згідно ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, наявність обставини, що згідно ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність (продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її, вчинення правопорушення в умовах надзвичайних обставин (воєнного стану)). При цьому суд зауважує, що вчиняючи правопорушення в умовах воєнного стану, особа використовує найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилася держава, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки таких дій.

З врахуванням приписів ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя дійшла висновку, що до ОСОБА_1 належить застосувати адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 33-36, 173, 185, 221, 280, 283-284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушеня, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин.

Стягнути зі ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Павлюк О. О.