Номер провадження: 33/813/1312/24
Номер справи місцевого суду: 521/3808/24
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

з участю:

секретаря судового засідання Виходець А.В.,

потерпілого ОСОБА_1 ,

адвоката Берлізова Євгена Валерійовича, представника потерпілого ОСОБА_1 ,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Берлізова Євгена Валерійовича, представника потерпілого ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2024 року,-

в с т а н о в и в:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2024 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення закрито.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

На вищевказану постанову суду адвокат Берлізов Є.В., представник потерпілого ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Берлізов Є.В., посилається на те, що вході судового розгляду прийнято до уваги тільки пояснення ОСОБА_2 , який притягається до адміністративної відповідальності та є зацікавленою особою по справі, досліджено відеозапис з місця ДТП та висновок «незалежного експерта» ОСОБА_3 №10305240 за результатами проведення автотехнічного експертного дослідження обставин зіткнення автомобілів «AUDI Q7» р/н НОМЕР_1 та «NISSAN Primera» р/н НОМЕР_2 , яке проведено також на замовлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .

При розгляді вказаної справи суд першої інстанції повністю проігнорував версію ОСОБА_1 про механізм розвитку та настання ДТП.

Судом не прийнято до уваги та відхилено клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Берлізова Є.В. про визнання висновку експерта № 10305240, як письмового доказу, неналежним доказом.

В ході складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД 734560 від 28 лютого 2024 року, поліцейським УПП в Одеській області ДПП вірно вказано, що саме водій ОСОБА_2 не врахував дорожньої обстановки не тримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль «NISSAN» д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, експерта ОСОБА_4 , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно протоколу серії ААД № 734560 від 28.02.2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України, який надійшов з УПП в Одеській області, ОСОБА_2 28 лютого 2024 року, о 09 годині 40 хвилин, в м. Одесі, по вул. Академіка Філатова, біля буд. 46, керуючи автомобілем «Audi» д.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль «Nissan» д.н. НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_1 який рухався у правій смузі від нього, чим ОСОБА_2 порушив п. 13.1, Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції приймаючи до уваги висновок експерта, дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці не допустив порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху, оскільки ДТП сталося у лівій смузі руху по якій рухався ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд не погоджується з висновком районного суду про недоведеність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки такий висновок не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які, на переконання апеляційного суду, були неповно досліджені судом з точки зору їх допустимості з огляду на наступне.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 2.3 (б) «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 13.1 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16 , 5.17.1 , 5.17.2 , а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними (п.11.1 ПДР України).

Смуга руху - поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

09 квітня 2024 року судовим експертом Чернявським А.І. на підставі заяви ОСОБА_2 від 26 березня 2024 року складений висновок експерта №10305240 за результатами проведення автотехнічного експертного дослідження обставин зіткнення автомобілів Audi Q7 р/н НОМЕР_1 та Nissan Primera р/н НОМЕР_2 .

Так у висновку експерт вказав, що з технічної точки зору на підставі наданих вихідних даних обставини події, викладені у версії водія автомобіля Nissan Primera р/н НОМЕР_2 у частині механізму контактної взаємодії транспортних засобів внаслідок того, що автомобіль Audi Q7 р/н НОМЕР_1 зміщувався із лівої смуги у праву, не можуть бути визнані спроможними з технічної точки зору, оскільки така версія не знаходить підтвердження у слідовій інформації на місці події. В свою чергу версія водія автомобіля Audi Q7 р/н НОМЕР_1 не суперечить заявленій слідовій інформації, з чого слід зробити висновок, що вказана версія не може бути визнана неспроможною з технічної точки зору. З технічної точки зору на підставі наданих вихідних даних дії водія автомобіля Audi Q7 р/н НОМЕР_1 в загальному випадку з моменту виявлення маневру автомобіля Nissan Primera р/н НОМЕР_2 регламентувалися вимогами п. 12.3 ПДР України відповідно до яких йому необхідно було застосувати заходи щодо зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним ТЗ. Однак, оскільки ординарні, адекватні, регламентовані вимогами ПДР України дії водія автомобіля Audi Q7 р/н НОМЕР_1 прийняті в односторонньому порядку не виключали можливості зіткнення транспортних засобів чи інших непередбачуваних наслідків, з технічної точки зору на даному етапі розвитку дорожньо-транспортної ситуації водій автомобіля Audi Q7 р/н НОМЕР_1 знаходився в аварійній ситуацій, вирішення в якій питань, пов`язаних зі встановленням його належних дій, а також з наявністю або відсутністю у нього технічної можливості запобігти зіткненню позбавлені технічного сенсу. З технічної точки зору на підставі наданих вихідних даних водієві автомобіля Nissan Primera р/н НОМЕР_2 перед початком перестроювання відповідно до вимог п. 10.1 та 10.3 ПДР України слід було переконатися в безпеці даного маневру, зокрема, що такий маневр не створить перешкод або небезпеки для інших учасників дорожнього руху, що мають переважне право на проїзд даної ділянки, зокрема автомобілю Audi Q7 р/н НОМЕР_1 . З технічної точки зору будь-яких чинників технічного характеру, які перешкоджали водієві автомобіля Nissan Primera р/н НОМЕР_2 виконати належним чином вимоги п. 10.1 та 10.3 ПДР України, тим самим запобігши наступу події, що розглядається, з наданих на дослідження матеріалів не вбачається. З технічної точки зору водія автомобіля Nissan Primera р/н НОМЕР_2 , пов`язані з неналежним виконанням комплексу вимог п. 10.1 та 10.3 ПДР України, є необхідної і достатньою умовою виникнення даного ДТП, тобто є технічною причиною його настання.

Закриваючи провадження у справі за відсутністю події та складу правопорушення, суд першої інстанції в основу поклав вищевказаний висновок експерта.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до схеми ДТП, зіткнення автомобілів відбулось на відстані 10,35 м.

При цьому жодний з учасників на схему ДТП не надав зауваження, що на думку суду свідчить про те, що і ОСОБА_2 , і ОСОБА_1 погодились зі схемою.

Відповідно до відповіді Комунального підприємства «Міські дороги» на запит апеляційного суду, у наявній у розпорядженні Комунального підприємства «Міські дороги» схеми вищезазначеної ділянки дороги ширина проїжджої частини складає 14 м. (а.с.90).

Відповідно до відповіді Комунальної установи «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» Одеської міської ради на запит апеляційного суду, ширина смуг для руху в напрямку від вул. Івана та Юрія Лип до вул. Космонавтів становить: крайня права смуга 4,1 м., друга смуга 3 м.; Ширина смуг для руху в протилежному напрямку становить: крайня права смуга 4 м., друга смуга 3 м.

У висновку експерта №10305240 зазначено, що згідно наданих фото- та відео-матеріалів, а також заяви про проведення даного дослідження вбачається наявність дрібних уламків скла (пластику), що розташовані у лівій смузі руху на відстані близько 20 см. лівіше розділової лінії.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_4 пояснив, що він проводив експертизу на підставі заяви ОСОБА_2 , в якої були зазначені параметри надані ОСОБА_2 .

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зі схеми місця ДТП не вбачається позначення уламків, які зазначені ОСОБА_2 у заяві про проведення експертизи до експерта.

За таких підстав апеляційний суд вважає, що висновок експерта не може вважатися допустимим доказом, тому, що проведений на підставі даних, які не відповідають схемі ДТП.

Таким чином, з урахуванням місця зіткнення, ширини проїжджої частини, та ширини смуг суд приходить висновку, що місце зіткнення автомобілів відбулося в праві смузі, по якій рухався автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 , та суд дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції, апеляційний суд приймає нову постанову про закриття провадження по справі з наступних підстав.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Між тим, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Доводи апеляційної скарги про встановлення винуватості ОСОБА_2 , суд вважає такими, що задоволенню не підлягають з підстав того, що наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

У зв`язку з закриттям по даній справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року, у якому зазначено, що у разу закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується

З матеріалів справи вбачається, що протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, був складений 28 лютого 2024 року.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість ОСОБА_2 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Берлізова Євгена Валерійовича, представника потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2024 року скасувати, провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева