справа № 619/5968/23
провадження № 3/619/28/24
ПОСТАНОВА

іменем України

08 лютого 2024 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Овсянніков В.С., за участі секретаря судових засідань Попової О.О., захисника Шкляра І.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,-

в с т а н о в и в:

05.12.2023 року о 17 годині 40 хвилини, ОСОБА_1 в м. Дергачі Харківського району Харківської області по вул. Центральній, біля буд. 58, керував транспортним засобом «Nissan Maxima», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав.

Пояснив, що 05.12.2023 приблизно за одну годину до ДТП вживав алкогольні напої, після чого зателефонував дружині та попросив її забрати його додому.

Вона приїхала на автомобілі і забрала його.

Під час руху вони посварилися. Дружина зупинила транспортний засіб на проїзджій частині дороги справа по ходу руху та викинула ключі.

Він підійшов до водійської двері, відчинив її, під час чого частина двері виходила на зустрічну смугу руху дороги і почав шукати ключі.

У цей час по зустрічній смузі дороги рухався автомобіль Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який наблизившись до автомобіля ОСОБА_1 з відкритими двірьми водія зачепив їх.

Через деякий час на місце пригоди приїхали працівники поліції, які склали протоколи за вчинення адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 вказав, що пояснював поліцейським, що автомобілем не керував, але вони все одно склали протокол та самі написали письмові пояснення, що начебто ОСОБА_1 керував автомобілем, а також розказали, що йому необхідно під відеозапис сказати, що він керував транспортним засобом та на камеру відмовитися від проходження медичного огляду.

ОСОБА_1 пояснив, що погодився на пропозицію поліцейських, оскільки перебував у стані стресу.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що у грудні 2023 року їй зателефонував її чоловік ОСОБА_1 та попросив його забрати, оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Під час руху на автомобілі між ними виник конфлікт, в результаті якого вона зупинила автомобіль, викинула ключі та пішла додому.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 05.12.2023 рухався по вул. Центральній в м. Дергачі та побачив, що на зустрічній смузі дороги стоїть автомобіль.

Коли він проїзжав повз нього двері автомобіля відчинилися і він їх зачепив своїм автомобілем.

Свідок вказав, що не бачив, щоб автомобіль ОСОБА_1 рухався. Вважає, що ОСОБА_1 не перебував на той час у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши ОСОБА_1 , захисника Шкляра І.М., свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та відеозапис, суд дійшов наступного.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, суд приходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, долученим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудного відеореєстратора №1/17, на файлах з якого зафіксована відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також поясненнями ОСОБА_1 , які він надавав інспекторам під час складення протоколу, в яких зазначив, що він 05.12.2023 рухався на автомобілі Nissan Maxima, державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинився на обочині, увімкнув аварійну світлову сигналізацію, бо йому здалося, що нібито з двигуна автомобіля йде дим та відчинив двері водія, коли в цей час у зустрічному напрямку рухався транспортний засіб Volkswagen Passat, під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого сталося зіткнення, також пояснив, що до ДТП вживав алкоголь, а саме 350 грам водки.

В судовому засіданні також була відтворена і досліджена відеозйомка з нагрудної камери співробітника патрульної поліції від 05.12.2023, що міститься на СD носії та долучена до матеріалів справи (на диску містяться два файли відеозапису у форматі .MP4), на яких зафіксовано, що співробітник патрульної поліції запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager Alcotest №101487766 та у КЗОЗ ХОНД, оскільки у останнього були виявленні явні ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння останній відмовився, що зафіксовано на відозаписі: файл VID23F.МP4 на 01:23 хвилині часу фіксації відеозапису із загального часу запису 01:50 хвилин.

Щодо заперечень захисника, слід зазначити наступне.

Доводи захисту, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються дослідженим судом відеозаписом та письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Суд також враховує, що пояснення свідка ОСОБА_2 не є доказом того, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, оскільки свідок взагалі не бачив, хто ним керував.

Пояснення свідка ОСОБА_3 суд оцінює критично, оскільки вона є дружиною ОСОБА_1 , а також через те, що вони спростовуються іншими доказами у справі.

Пояснення ОСОБА_1 , що він погодився на пропозицію поліцейських відмовитись від огляду суд не приймає, оскільки вони нічим не підтверджені, на відео він добровільно відмовляється від огляду, і також не заперечує, що власноруч підписав письмові пояснення під час складання протоколу.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми протиправними діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП.

Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у межах цієї санкції.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень та позбавлення права керування транспортними засоби строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130 , ст. ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подання апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Повний текст виготовлено 12.02.2024.

Суддя В. С. Овсянніков