Єдиний унікальний номер: 378/381/24
Провадження № 3/378/154/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Скороход Т. Н., за участю прокурора Заритова С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Київського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу по АДРЕСА_1 , не працюючу, за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , з 24.01.2023 по 11.08.2023 перебуваючи на посаді помічника чергового чергової частини відділення поліції № 2 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області та відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин, несвоєчасно, 26.03.2024 подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями за формою, що вказується Національним агентством з питань запобігання корупції, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою визнала. Захисник ОСОБА_1 адвокат Головатюк В.В. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки остання хоч і визнає свою вину, проте в неї був відсутній прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання без поважних причин декларації, керуючись при цьому особистим інтересом, чи інтересами третіх осіб. Разом з тим, якщо суд дійде до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП, просить врахувати, що вказаним правопорушенням не завдано значної шкоди державним чи суспільним інтересам. ОСОБА_2 вчинила правопорушення вперше, розкаялася у своєму вчинку і не дивлячись на несвоєчасність, подала декларацію щойно зібрала всі необхідні для цього відомості, що свідчить про її бажання виправити свій проступок. Враховуючи вищевказані обставини, вважає, що наявні усі підстави визнати дії ОСОБА_2 малозначними відповідно до ст. 22 КУпАП.

Прокурор Заритов С.В. обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення підтримав, надав письмовий висновок згідно якого вважає, що у діях ОСОБА_1 наявні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Головатюка В.В., письмовий висновок прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративні правопорушення вирішує, зокрема чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, тобто, чи дотримані вимоги ст. 256 КУпАП щодо наявності у нього необхідних для вирішення справи відомостей.

За приписами ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім інших обов`язкових реквізитів, зазначається, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до витягів з наказу Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - НПУ) № 15 о/с від 24.01.2023, ОСОБА_1 призначена помічником чергового чергової частини відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП (а. с. 10) та наказу № 175 о/с від 11.08.2023 з 11.08.2023 звільнена з рядового поліції, помічника чергової частини служби в поліції полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському чергової частини відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП, відповідно до пункту 5 (через службову невідповідність) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»(а. с. 26).

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Таким чином, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону.

Тому, згідно з абзацом п`ятнадцятим частини 1 статті 1, абзацом 1 частиною 2 статті 45 Закону, приміткою до статті 172-6 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України та законів України та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20.09.2023 № 3384-IX та пункту 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Згідно з приміткою до статті 172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті є особи, які, відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення повністю підтверджена дослідженими доказами, а саме:

- даними протоколу адміністративне правопорушення № 35/2024 від 03.06.2021, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, при цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, та ОСОБА_1 , відповідно до якого термін подачі декларації встановлений 31.01.2024, а фактично подана декларація 26.03.2024 (а.с.1-9);

- даними з скріншоту сайта Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до яких ОСОБА_1 декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями за формою, що визначається Національним агентством подала 26 березня 2024 року (а. с. 27-34);

- даними з послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 (а.с. 53-62), відповідно до яких декларація подана 26.03.2024 о 17:24:28;

- копією форми інструктажу з основних положень Закону України «Про запобігання корупції» (а. с. 21-22), яку 24.01.2023 підписала ОСОБА_1 , як особа з якою проведено інструктаж в тому числі і щодо подання відповідної декларації;

- копією Рекомендації для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби(а. с. 23-24), згідно якої ОСОБА_1 зобов`язувалася подати відповідну декларацію у термін не пізніше тридцяти робочих дні з дня припинення такої діяльності.

Під час судового розгляду не було встановлено жодних обставин, які б об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 подати вищевказану декларацію вчасно.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Головатюка В.В. про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки у неї був відсутній прямий умисел спрямований на несвоєчасне подання декларації без поважних причин, суд вважає, що в його задоволенні слід відмовити, оскільки її винуватість підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами, які здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою та в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Головатюка В.В. щодо того, що вказаним правопорушенням не завдано значної шкоди державним чи суспільним інтересам, ОСОБА_2 розкаялася у своєму вчинку, і не дивлячись на несвоєчасність, подала декларацію щойно зібрала всі необхідні для цього відомості, що на його думку свідчить про не спричинення державі збитків чи іншої суттєвої шкоди та за своїм змістом на його думку є малозначним правопорушенням, суд визнає необґрунтованими, оскільки не зібрання всіх необхідних відомостей для подачі даної декларації, не звільняє посадову особу, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», від обов`язку своєчасного подання декларації особи, яка припиняє діяльність.

Тому, доводи ОСОБА_1 та її захисника про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю є непереконливими, з огляду на те, що адміністративне правопорушення вчинене нею, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не може бути визнано малозначним, оскільки є корупційним правопорушенням, тяжкість якого обумовлена ступенем недовіри суспільства до осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 172-6 КУпАП, буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 172-6, 275-280, 283-287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження»

Суддя Т. Н. Скороход