Справа № 745/455/24 Головуючий у 1 інстанції Стельмах А. П.
Провадження № 33/4823/645/24
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Ярового О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Сосницького районного суду Чернігівської області від 11 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , військовослужбовець,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, 12 травня 2024 року, об 11 год. 19 хв., в смт. Сосниця по вул. Польова, 9, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21102, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення. На думку апелянта, процедура проходження його огляду на стан алкогольного сп`яніння була порушена Вважає, що дану справу відносно нього було сфабриковано, оскільки він не керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а був абсолютно тверезий і не мав будь-яких ознак такого сп`яніння. Акцентує увагу на тому, що працівниками поліції йому не було роз`яснено процесуальні права, чим було порушено право на захист. Окрім цього, посилається на те, що його не було відсторонено належним чином від керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/73 (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем у закладі охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №185600 від 12.05.2024 року, ОСОБА_1 12 травня 2024 року, об 11 год. 19 хв., в смт. Сосниця по вул. Польова, 9, керував автомобілем ВАЗ 21102, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.3).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

В матеріалах справи наявний диск з відеозаписами події, яка мала місце 12 травня 2024 року, за участю ОСОБА_1 (а.с.9), зміст якого підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та висновки місцевого суду про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, працівники поліції роз`яснили водію, що у разі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і у закладі охорони здоров`я, на нього будуть складені адмінматеріали за відмову від проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що останній відповідав, що йому все зрозуміло.

Окрім цього, ОСОБА_1 намагався домовитись з працівниками поліції не оформляти на нього адмінматеріали та прохав обмежитись лише штрафом, що також свідчить про спробу останнього уникнути відповідальності за вчинене.

З протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду та направлення на стан сп`яніння вбачається (а.с.3,5,6), що працівником поліції були занесені до даних процесуальних документів ті ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , які як наслідок потягли за собою пропозицію щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а отже, жодних порушень з боку працівника поліції, на переконання суду апеляційної інстанції, в даному випадку не було.

Твердження апелянта про те, що працівник поліції йому не роз`яснив процесуальні права та не дав можливості скористатися правовою допомогою адвоката, чим було порушено його право на захист, є непереконливими, з огляду на таке.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Також, із переглянутих відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 будь-яких зауважень не висловлював та не ставив питання щодо надання йому адвоката, що свідчить про те, що останній не мав бажання скористатися правовою допомогою адвоката.

При цьому, факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння було зафіксовано на технічний носій, що узгоджується із положеннями ст.266 КУпАП.

На думку суду апеляційної інстанції, саме усвідомлення ОСОБА_1 можливого виявлення стану алкогольного сп`яніння в разі продуття ним приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, а також проходження відповідного огляду у закладі охорони здоров`я, і зумовило таку його поведінку.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання вимог поліцейського пройти огляд є обов`язком водія, який після проведення огляду та у разі незгоди з вимогами пройти такий огляд мав усі підстави оскаржити дії поліцейських у визначеному законом порядку.

Апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, до того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Твердження ОСОБА_1 , про те, що в матеріалах справи відсутній факт відсторонення його від керування транспортним засобом, висновків суду першої інстанції про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання останнім уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Сосницького районного суду Чернігівської області від 11 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач