П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Качайло А.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

18.10.2023 о 00 год. 17 хв. в м. Ужгороді по вул. Швабській, 64, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки Audi A8, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновоком медичного закладу № 2112 від 18.10.2023. Своїмми діями ОСОБА_1 вимоги п. 2.9а) Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

19 лютого 2024 року від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надійшли письмові заперечення, в яких останній просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У запереченнях захисник покликається на те, що перед тим, як до ОСОБА_1 підійшли працівники поліції, у неї трапився астматичний напад. Вона зупинила автомобіль на правій частині дороги щоб знайти інгалятор, однак, не знайшла його. Коли до неї підійшли працівники поліції вона повідомила їх про те, що їй необхідно їхати додому, щоб скористатися астматичним інгалятором, проте працівники поліції їй відмовили. У зв`язку з цим остання була змушена випити 100-150 грам коньяку, який має властивість судинно-розширювальної та бронхо-спазмолітичної дії. Не зважаючи на це, поліцейські доставили її у медичний заклад для освідчення на стан сп`яніння. Фактичний час зупинки її автомобіля та вулиця, по якій ОСОБА_1 начебто керувала транспортним засобом, не відповідає записам у протоколі про адміністративне правопорушення. Копія акту медичного огляду, на підставі якого складений висновок у матеріалах справи відсутня. Дата реєстрації висновку відсутня. У висновку зазначені два показники результатів тестування, що вказує на несправність приладу. У направленні на медичний огляд не заповнені реквізити закладу охорони здоров`я, до якого направляється водій, відсутній підпис поліцейського, інші реквізити. Поліцейським не було залучено двох свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння. Долучений УПП в Закарпатській області диск з відеозаписом не містить електронного цифрового підпису, тому такий електронний доказ не є належним.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтримав раніше подані ним письмові заперечення та просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суддя дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 411380 від 18.10.2023, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Факт керування ОСОБА_1 зафіксований на відеозаписі, долученому до матеріалів справи.

Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджений висновком № 2112 від 18.10.2023.

При цьому, заперечення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Зокрема, твердження захисника, що ОСОБА_1 була змушена вжити алкоголь після зупинки транспортного засобу з метою усунення наслідків астматичного нападу, суддя оцінює критично та до увги не бере, так як, у ході дослідження відеозапису, який міститься в матеріалах справи, працівники поліції пропонували ОСОБА_1 доставити її до лікарні чи викликати швидку допомогу у зв`язку з астматичним нападом, однак, ОСОБА_1 відмовилась від медичної допомоги.

Водночас, захисником не доведено, що вживання алкоголю у зв`язку з астматичним нападом, після зупинки автомобіля працівниками поліції, як стверджує ОСОБА_1 , було виправдане, а надання кваліфікованої медичної допомоги не мало б позитивного результату.

Суддя вважає, що факт вживання останньою алкоголю після зупинки поліцейськими її автомобіля є нічим не підтвердженою вигадкою та свідчить про обрану стратегію захисту з метою спростування результатів огляду ОСОБА_1 у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння та уникнення адміністративної відповідальності.

До того ж, діюче законодавство України забороняє вживання особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, за що передбачена окрема адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 зупинили не на вул. Швабській в м. Ужгороді, а на перехресті вулиць Заньковецької та Грушевського спростовуються відеозаписами, долученими до матеріалів справи, де чітко зафіксований рух транспортного засобу ОСОБА_1 її зупинка на вул. Швабській, та її подальша втеча від працівників поліції, ігнорування їх законних вимог, аж до повторної зупинки на перехресті вулиць Заньковецької та Грушевського.

Не заслуговують на увагу і заперечення захисника про те, що акт, на підставі якого складений висновок, відсутній в матеріалах справи, так як, згідно з п. 19 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, акт медичного огляду особи складається тільки в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Не знайшло свого підтвердження у ході розгляду справи і твердження захисника про те, що поліцейським зазначено невірний номер висновку медичного огляду. Так у протоколі вказано номер висновку 2112, що відповідає номеру висновку, який долучений до справи. У даному висновку зазначена дата його складання, яку поліцейський і вказав у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відсутність дати реєстрації у висновку не спричиняє недійсність даного висновку та не спростовує результатів медичного огляду.

Недоліки в оформленні направлення на проведення огляду в закладі охорони здоров`я, яке міститься в матеріалах справи, не тягнуть за собою недійсність проведеного огляду у закладі охорони здоров`я, з огляду на мету та призначення даного супровідного документу - провести огляд особи на стан сп`яніння. Даний документ призначений для лікаря, який проводить огляд на стан сп`яніння.

Доводи захисника щодо незалучення двох свідків для проведення огляду на місці зупинки є безпідставними.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, необхідність залучення двох свідків виникає у разі неможливості фіксації огляду поліцейським на місці зупинки за допомогою технічних засобів відеозапису.

Разом з цим, поліцейський застосовував спеціальні технічні засоби відеозапису, а огляд ОСОБА_1 проводився не на місці зупинки, а в медичному закладі, що виключає необхідність залучення двох свідків.

Інші заперечення захисника суддя не бере до уваги, як такі, що не спростовують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Захисником не обгрунтовано те, яким чином зазначені ним недоліки спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Певні дрібні недоліки в оформленні окремих матеріалів справи, на які вказує захисник, не породжують сумнівів щодо правдивості фактичних обставин, встановлених суддею на підставі досліджених доказів. Не кожен дефект процедури призводить до недопустимості доказу.

На переконання судді, доказ може визнаватися недопустимими тільки у разі допущення фундаментальних порушень, тобто таких що поризводять до суттєвої, істотної помилки, яка своїм наслідком має прийняття незаконного рішення.

Порушення процедури може бути підставою для визнання доказів недопустимими лише за тієї умови, що воно вплинуло на правильність та законність рішення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

На підставі наведеного, суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 411380 від 18.10.2023, протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, постановою серії ЕАТ № 7961810 від 18.10.2023, висновком № 2112 від 18.10.2023, довідкою інспектора УПП в Закарпатській області, матеріалами відеофіксації, що долучені до справи, іншими матеріалами.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, яке слід застосувати до ОСОБА_1 , суддя врахував характер та обставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та прийшов до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, з ОСОБА_1 належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", так як, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір підлягає стягненню з порушниці.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч грн 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Н.І. Зарева