Справа №621/2439/24
Пр. №3/621/646/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бібік О.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділу поліції № 2 Чугуївського РУП Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 786977 від 14.06.2024, складеного поліцейським СРПП відділу поліції № 2 Чугуївського РУП Головного управління Національної поліції в Харківській області, ОСОБА_1 ставиться в вину вчинення адміністративного правопорушення за наступних обставин:

14.06.2024, о 12 год 08 хв, по вул. Пушкіна, 10 в с-ще Слобожанське Чугуївського району Харківської області, керуючивласним автомобілем ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, чим порушив п. п. 2.4, 8.9 "б" Правил дорожнього руху України.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. ст. 268, 270 КУпАП, розгляд справи можливо проводити за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

Ознайомившись з матеріалами дійшов наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України"), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам "Кобець проти України" від 14 лютого 2008 року, "Берктай проти Туреччини" від 08 лютого 2001 року, "Лавенте проти Латвії" від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 786877 від 14.06.2024; рапортом від 14.06.2024 р., довідкою з якої вбачається, що посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 02.07.2022 р. не вилучалось (а.с. 1-4)

Досліджені докази узгоджуються між собою та сумніву в суду не викликають.

Оцінивши надані докази, в діях ОСОБА_1 вбачаю невиконання вимог поліцейського, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи конкретні обставини правопорушення, підтверджені належними та допустимими доказами, дійшов висновку, що на ОСОБА_1 належить накласти стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу, а також, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", стягнути з нього судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 153 (сто п`ятдесят три) грн 00 коп., які перерахувати на рахунок UA0020001, отримувач: ГУК Харківська обл/Харківобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300.

Строк сплати штрафу не пізніш як через 15 днів з дня отримання копії постанови.

У разі несплати штрафу у вказаний строк особою, яку притягнуто до відповідальності, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Повний текст постанови виготовлено 15.07.2024

Суддя: