Справа №403/241/24 провадження № 3/403/168/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення згідно протоколу про адміністративне правопорушення з доданими матеріалами, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , згідно

відомостей, зазначених в протоколі,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса

місця проживання:

АДРЕСА_1 , громадянина України, місце

роботи: в/ч НОМЕР_1 , такелажник

за ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

29 квітня 2024 року о 20 год. 52 хв. в смт.Устинівка Кропивницького району біля буд.№34 по вул.О.Мазуренка гр-н ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу - газоаналізатору «Alcotest Drager 6820», результат 1,15 проміле, тест №1278. Своїми діями гр-н ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 А Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.130 КУпАП.

В судове засідання гр-н ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення повістки про виклик до суду на вказану в протоколі адресу його місця проживання. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 17 червня 2024 року та інформації, розміщеної на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта» за номером відправлення 054, гр-н ОСОБА_1 особисто отримав повістку про виклик в судове засідання (а.с.33, 34), тобто був належним чином повідомленим про розгляд Устинівським районним судом Кіровоградської області стосовно нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Будь-яких заяв та клопотань в порядку ст.268 КУпАП гр-н ОСОБА_1 суду не подав.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (п.41 рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, заява №3236/03) сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з урахуванням того, що гр-н ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаним про здійснення розгляду Устинівським районним судом Кіровоградської області стосовно нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, що підтверджується отриманням ним особисто повістки про виклик до суду, не вжив жодних заходів для прибуття до суду та (або) подання письмових заяв (клопотань) з приводу складеного стосовно нього протоколу, суд відповідно до положень ст.268 КУпАП, яка не містить імперативної вимоги щодо здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходить до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності гр-на ОСОБА_1 , що відповідатиме виконанню завдань, визначених ст.1 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При зясуванні цих обставин, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обовязок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, (далі по тексту - Правила дорожнього руху, Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом диспозиції ч.3 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2023 року (справа №403/383/23) гр-на ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за фактом керування ним 02 вересня 2023 року транспортним засобом «VIPER ZS 150A» в стані алкогольного сп`яніння (показник 2,07‰), та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Вказана постанова набрала законної сили 30 листопада 2023 року.

Крім того, постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 12 березня 2024 року (справа №736/221/24) гр-на ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за фактом керування ним транспортним засобом «ВАЗ 2101» в стані алкогольного сп`яніння та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000,00 грн.. Вказана постанова набрала законної сили 23 березня 2024 року.

Отже, адміністративне правопорушення, що полягало у керуванні гр-ном ОСОБА_1 29 квітня 2024 року транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, було вчинено ним як особою, яка двічі протягом року (період з листопада 2023 по листопад 2024 року) піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

За змістом п.п.2, 3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського повноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння згідно з ознаками такого стану, якими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п.7 розділу ІІ Інструкції №1452/735).

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обовязково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічна норма щодо застосування технічних засобів відеозапису при проведенні огляду на місці зупинки транспортного засобу передбачена також і п.4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі по тексту - Порядок №1103).

За змістом п.5 Порядку №1103 результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Оцінюючи відповідно до вимог ст.252 КУпАП зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, і його вина у вчиненні даного правопорушення повністю підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №540522 від 29 квітня 2024 року, в якому зафіксовані обставини вчинення гр-ном ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (керування транспортним засобом «ВАЗ 2101» в стані алкогольного спяніння, встановленого за результатами огляду із застосуванням спеціального технічного приладу) (а.с.1);

- актом огляду гр-на ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (Alcotest Drager 6820»), за результатами проведення якого встановлена позитивна проба вмісту алкоголю у видихаємому ним повітрі з кількісним показником 1,15 ‰ (проміле), з яким гр-н ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис у відповідному рядку даного акту (а.с.6);

- паперовою роздруківкою показника спеціального технічного засобу - «Drager Alcotest 6820» за результатами проведеного стосовно гр-на ОСОБА_1 тесту на встановлення стану алкогольного сп`яніння №1278, з якого вбачається його результат у виді цифрового показника 1,15 ‰ та ознайомлення з таким результатом тесту гр-на ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис під результатами аналізу (а.с.7);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського №700165, що міститься на цифровому носії інформації DVD-R диску, з якого вбачаються: керування гр-ном ОСОБА_1 транспортним засобом марки «ВАЗ 2101»; повідомлення поліцейським причини зупинки (не працює лівий покажчик повороту); повідомлення поліцейським гр-ну ОСОБА_1 про виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння; проведення поліцейським зі згоди гр-на ОСОБА_1 його огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу Alcotest Drager 6820» та отриманий за його результатами показник 1,15‰; усні пояснення гр-на ОСОБА_1 про вживання ним напою «Гараж»; ознайомлення гр-на ОСОБА_1 із результатами огляду та підписання роздруківки показника технічного приладу Alcotest Drager 6820»; оголошення поліцейським в присутності гр-на ОСОБА_1 змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та його підписання останнім (а.с.12);

- постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2023 року, якою гр-на ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.9-10);

- постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 12 березня 2024 року, якою гр-на ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП (а.с.11).

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, а також такими, що в повній мірі розкривають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, та в своїй сукупності вказують на доведеність вини гр-на ОСОБА_1 у його вчиненні.

Будь-яких обставин, які б ставили під сумнів зазначені в них фактичні дані, а також свідчили про порушення вимог ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення поліцейським на місці зупинки транспортного засобу огляду гр-на ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, судом встановлено не було, а тому відсутні підстави вважати проведений огляд недійсним.

Таким чином, наведена вище сукупність доказів, на переконання суду, є достатньою для встановлення дійсних і достовірних обставин події, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин, які підлягають доказуванню в справі про адміністративне правопорушення, та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідних доказів на спростування даного висновку суду, які б ставили під сумнів зібрані по справі докази, в тому числі, результати проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, та обставини, викладені в протоколі, гр-ном ОСОБА_1 під час розгляду справи надано не було.

Судом також враховується практика Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 Рішення «Федорченко та Лозенко проти України» від 20 грудня 2012 року, заява №387/03). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 Рішення «Вєренцов проти України» від 11 липня 2013 року, заява №20372/11).

З урахуванням викладеного, суд на підставі об`єктивно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до ст.252 КУпАП, які перебувають в узгодженому зв`язку між собою, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», приходить до висновку, що: 1) огляд гр-на ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 29 квітня 2024 року був проведений відповідно до вимог чинного законодавства за допомогою дозволеного до застосування спеціального технічного засобу; 2) перебування гр-на ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджено після проведення відповідного тесту цифровим показником наявності у видихаємому ним повітрі більше 0,2 проміле алкоголю; 3) керування гр-ном ОСОБА_1 29 квітня 2024 року в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом «ВАЗ 2101» мало місце після накладення на нього адміністративних стягнень за ч.1 та ч.2 ст.130 КУпАП, тобто третій раз протягом року, внаслідок чого вина гр-на ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, є доведеною.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ст.33 КУпАП).

З урахуванням характеру вчиненого гр-ном ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, яке стосується порушення ним правил дорожнього руху, що могло створити безпосередню небезпеку для інших учасників дорожнього руху, а також особу правопорушника, який належних висновків для себе щодо неухильного виконання вимог Правил дорожнього руху не зробив та допустив керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка раніше вже двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку про відсутність обставин, які пом`якшують відповідальність гр-на ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

Обставини непереборної сили або крайньої необхідності в діях гр-на ОСОБА_1 суд не вбачає.

Обтяжуючих відповідальність гр-на ОСОБА_1 обставин, передбачених ст.35 КУпАП, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, суддею не встановлено, в тому числі і з огляду на врахування неодноразовості вчинення ним однорідного правопорушення протягом року та вчинення цього правопорушення в стані сп`яніння, як кваліфікуючих ознак за ч.3 ст.130 КУпАП.

Підстав для застосування до гр-на ОСОБА_1 положень ст.22 КУпАП судом не встановлено.

Підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, стосовно гр-на ОСОБА_1 відсутні.

За змістом п.57 рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (заяви №,№15809/02, 25624/02), Суд постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Одночасно з цим судом враховується, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоровя інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоровю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Враховуючи зазначене, особі, яку визнано винуватою у вчиненні правопорушення, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Обєднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року по справі № №702/301/20.

З огляду на відсутність в матеріалах справи наданих особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, належних та допустимих доказів на підтвердження перебування у приватній власності гр-на ОСОБА_1 марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_2 , суд позбавлений можливості вирішити питання щодо його конфіскації.

На підставі викладеного, з урахуванням положень ст.33 КУпАП, вважаю за необхідне і достатнє накласти на гр-на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.3 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років, що за наявних обставин справи в їх сукупності буде достатнім для виконання завдань провадження у справі про адміністративне правопорушення та здійснення на нього виховного впливу.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 605 грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст.7, 33, 38, 40-1, ч.1, ч.3 ст.130, ст.ст.245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Реквізити для сплати штрафу:

отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300;

код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку (МФО): 899998;

рахунок отримувача: UA0011001;

код класифікації доходів бюджету: 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері

забезпечення безпеки дорожнього руху».

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок), реквізити для сплати:

стягувач: Державна судова адміністрація України;

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106;

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106

Роз`яснити гр-ну ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений ч.3 ст.130 КУпАП (102000 грн. 00 коп.)

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого ч.1 ст.307 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя С.Ю.Атаманова