Справа № 133/1676/24
Ухвала

Іменем України

08 липня 2024 року місто КАЛИНІВКА

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Сєлін Є.В., за участі секретаря судового засідання Рябішиній Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, питання про самовідвід судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Кучерук Ірини Миколаївни від розгляду справи № 133/1676/24 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2024 року на адресу Калинівського районного суду Вінницької області згідно постанови судді Вінницького апеляційного суду Рибчинського В.П. від 13.06.2024 року надійшла заява судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Кучерук І.М. про самовідвід від розгляду справи № 133/1676/24 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Калинівського районного суду Вінницької області від 26.06.2024 року, визначено склад суду з розгляду заяви про самовідвід: головуючого суддю Сєліна Є.В.

Супровідним листом від 28.06.2024 року за № 133/1676/24/6280/2024, Козятинський міськрайонний суд Вінницької області надіслав на адресу Калинівського районного суду Вінницької області письмові докази на підтвердження, обставин які наведені у поданій заяві про самовідвід.

На розгляд питання про самовідвід судді, ніхто із заінтересованих у цьому питанні осіб, не з`явився.

Дослідивши доводи поданої заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі додержання законності.

Нормами чинного КУпАП не визначений порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді.

У пункті 4 рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017р. роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Оскільки у вказаному Кодексі відсутні норми, що регулюють порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, а тому діє аналогія закону та в даному випадку слід керуватися нормами КПК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Пунктом 4 ч.1 ст.75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року у справі №5-15п12).

Суд вважає, що заяву про самовідвід слід задовольнити, оскільки вбачає наявність обставин, які викликають сумніви у неупередженості судді Кучерук І.М., так як колишня дружина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за заявою якої безпосередньо було порушене питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП (несплата аліментів) ОСОБА_2 , працює в Козятинському міськрайонному суді Вінницької області на посаді помічника судді Кучерук І.М. При цьому, суд при задоволенні заяви про самовідвід враховує положення ст.6 Конвенції, п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

За вищенаведених обставин подальший розгляд справи № 133/1676/24 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, суддею Кучерук І.М. поставить під сумнів принцип неупередженого розгляду справи безстороннім і незалежним судом, що свідчить про наявність підстав для відводу останньої від розгляду вказаного адміністративного матеріалу.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 82 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Кучерук І.М. - задоволити.

Відвести суддю Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Кучерук Ірину Миколаївну від розгляду справи № 133/1676/24 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя