Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/358/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Юр`єва К. С.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2024 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 20 червня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 05.04.2024, о 08 год. 56 хв., в м. Кропивницькому по вул. Херсонська, 29, керував транспортним засобом Renault 19, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія відповідно до встановленого законодавством порядку проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alkotest 6820, тест № 2980, результат 0,63 ‰, з яким водій згоден. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 ПДР, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовував тим, що з відеозапису вбачається, що він 05.04.2024 року на вимогу працівника поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спецприладу "Драгер", але з результатом огляду не погодився. Із змісту пояснень в протоколі та з відеозапису, який наявний на вищевказаному диску, вбачається, що він не погодився з результатом огляду на стан сп`яніння та виявив бажання пройти даний огляд у закладах охорони здоров`я, але працівник поліції таку можливість не забезпечив, що свідчить про недійсність проведеного огляду. Вказує що, суд за власною ініціативою залучив до участі в справі працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, зазначивши, що працівник поліції є стороною обвинувачення. Однак, ні КУпАП, ні Закон України «Про Національну поліцію», ні інший нормативно-правовий акт не дає право саме працівнику поліції підтримувати в суді обвинувачення в справах про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №743719 від 05.04.2024 року, ОСОБА_1 , 05.04.2024, о 08 год. 56 хв., в м. Кропивницькому по вул. Херсонська, 29, керував транспортним засобом Renault 19, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія відповідно до встановленого законодавством порядку проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alkotest 6820, тест № 2980, результат 0,63 ‰, з яким водій згоден, чим порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді першої та апеляційної інстанції зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнає.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, повністю підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення ААД №743719 від 05.04.2024 року, яким підтверджується, що саме 05.04.2024, о 08 год. 56 хв., в м. Кропивницькому по вул. Херсонська, 29, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2); роздрукованим чеком Drager Alcotest 6820, відповідно до якого результат тестування ОСОБА_1 склав 0.63‰, з яким ОСОБА_1 погодився шляхом підпису в графі з результатом згоден (а.с.3).

Крім того, його вина підтверджується відеозаписами з бодікамер поліцейських та відео реєстратора, що містяться на DVD-диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що 05.04.2024 працівником поліції зупинено автомобіль Renault 19, державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки на ньому мались пошкодження, перевірено документи водія; в ході спілкування, працівником поліції встановлено ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , запропоновано пройти огляд на місці зупинки, на що ОСОБА_1 погодився, алкотестер Drager Alkotest 6820, тест № 2980, вказав на наявність у ОСОБА_1 сп`яніння, а саме 0,63 ‰, з чим ОСОБА_1 погодився, роз`яснено ОСОБА_1 , що відносно нього була складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП та 63 Конституції України; після чого ОСОБА_1 попрохав у інспектора можливість зателефонувати, пішов розмовляти по телефону, а інспектор поліції в цей час оформлював протокол до додатки до нього; коли протокол був оформлений та з його змістом потрібно було ознайомити ОСОБА_1 , останній вказав працівнику поліції, що не згоден з показником алкотестера і почав вимагати проходження огляду в закладені охорони здоров`я, на що інспектор повідомив, що протокол уже складений, і що висловлювати бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі потрібно до складання протоколу, а коли таке право йому надавалось, то він відмовився (а.с.6).

Вказані зібрані по справі докази є належними та допустимими, є взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Сумніви у їх належності та достовірності у апеляційного суду не виникає.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 не надано можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, є необґрунтованими та безпідставними. Оскільки відповідно до п. 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). Названа вище норма Інстуркції вказує про те, що у працівника поліції виникає обов`язок щодо направлення особи для проходження на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я лише у двох випадках: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, однак, ОСОБА_1 після проходження огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з результатом погодився, тому, у працівника поліції був відсутній обов`язок направляти його на огляд на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу. Більше того, ОСОБА_1 висловив вимогу про незгоду з результатами алкотестеру Драгер, який проводився на місці зупинки зі згоди водія, лише після того, як був складений протокол, тобто процесуальний документ, саме після завершення стадії можливості подання заяв/клопотань інспектору поліції, яким складався протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд за власної ініціативи викликав співробітника поліції який склав протокол, не заслуговують на увагу, оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено порушень законодавства, внаслідок виклику в судове засідання співробітника патрульної поліції, який склав протокол.

Крім того, будь-яких інших доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції не надано.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень.

Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі відсутні.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною обгрунтованою та мотивованою, підстави для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції відсутні, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 20 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)