ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3632/23 Номер провадження 33/814/378/24Головуючий у 1-й інстанції Харабадзе К. Ш. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., розглянувши матеріали клопотання адвоката Шерстюк Анастасію Олегівну, яка діє в інтересах ОСОБА_1 щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою адвокат Шерстюк А.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Одночасно з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про повернення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскаржувану постанову прийнято 15 листопада 2023 року, останнім днем подачі апеляційної скарги було 25 листопада 2023 року, апеляційна скарга подана 20 грудня 2023 року, тобто з пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження, визначеного частиною 2 статті 294 КУпАП.

Звертаючись з клопотанням про поновлення строку, заявник посилається на те, що позаяк копію оскаржуваного рішення було вручено ОСОБА_1 стало відомо лише 06 грудня 2023 року після чого він вчиняв дії для отримання правової допомоги. Крім того вказує, що пропуск строку був зумовлений запровадженням в Україні воєнного стану.

Вказані обставини не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки, виходячи з положень частини 2 статті 294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження відраховується не з дати отримання копії постанови, а з дня винесення постанови.

При цьому, в клопотанні про поновлення строку заявник не наводить обставин, які перешкоджали особі у разі потреби звернутись за правовою допомогою відразу після отримання копії оскаржуваної постанови, а також підстав, що завадили адвокату без зволікання подати відповідну скаргу у межах десятиденного строку з моменту отримання особою копії постанови.

Також не свідчать про поважність пропуску строку, передбаченого законом для оскарження постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності, доводи скаржника, що пропуск строку відбувся через введенням воєнного стану оскільки скаржник не проживає у регіонах, де проводились бойові дії.

За таких обставин у апеляційного суду відсутні підстави для висновку, що введення військового стану в Україні зумовили об`єктивну неможливість подання скаржником апеляційної скарги у межах встановленого законом строку.

Європейський Суд з прав людини, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, про що й зазначається у справах Bellet v. France (Белле проти Франції), Judgment in the case of Ilhan v. Turkey (Ільхан проти Туреччини), «Пономарьов проти України», «Щокін проти України».

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З огляду на викладене, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження належним чином не мотивовано та не підтверджено доказами, що є підставою для повернення апеляційної скарги.

Повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови районного суду та надання відповідних доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання адвоката Шерстюк Анастасії Олегівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2023 року відмовити.

Апеляційну повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця