ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1406/24 Справа № 211/1535/24 Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

захисника Дороша С.П.,

особи, яка притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

апеляційну скаргу захисника Дороша С.П., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2024 року встановлено, що 24 лютого 2024 року о 01-42 годині в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Дніпровське шосе, 21, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chery Jaggi, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою приладу газоаналізатору Drager Alcotest 6820 (ARHE-0216), результат огляду проба позитивна 1,11 % проміле, тест №1104. Водій з результатом огляду згоден.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Дорош С.П. просить постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржена постанова суду містить інформацію, яка не відповідає дійсності, оскільки 23.04.2024 року ОСОБА_1 і його захисник прибули до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в судове засідання, що підтверджується реєстрацією обох осіб в журналі реєстрації прибулих Служби судової охорони Довгинцівського районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Проте, судове засідання взагалі не відбулося, матеріали справи та докази судом фактично не досліджувалися.

Звертає увагу, що матеріали справи не містять жодного та будь-якого доказу факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , що в свою чергу ставить під сумнів сам факт вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки поліцейськими не доведено об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення ст. 130 КУпАП.

Зауважує, що на відеозаписі Clip-6 самі поліцейські кажуть, що немає відповідного відеодоказу на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Поліцейські вишукують щось схоже аби згодом ввести в оману особу, яка перебувала в авто ОСОБА_1 та інших співробітників поліції, які визнають, що у них немає необхідного відео.

Наведені обставини вважає розумним сумнівом.

Позиції сторін в суді :

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Дорош С.П. в судовому засіданні, кожен окремо, апеляційну скаргу захисника підтримали в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а постанову суду 1-ї інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.9 а ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобомособ і, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно зі п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

В судовому засіданні встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказами, яким суд дав належну та повну оцінку, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 636129 від 24.02.2024 року, де зазначено, що ОСОБА_1 , в порушення п.п. 2.9 «а» ПДР, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 1);

- результатом проведення тесту з використанням «Drager Alcotest 6820» позитивний та становить 1,11 ‰ від 24.02.2024 року, в якому ОСОБА_1 поставив свій підпис (а.с. 3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 власноручно зазначив про згоду з результатом проведеного огляду (а.с. 4);

- даними відеозапису, з якого вбачається, що 24.02.2024 року автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції, оскільки водій їхав без ввімкненого ближнього світла фар, проти чого не заперечував і сам водій ОСОБА_1 У водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію працівників поліції водій пройшов огляд на стані сп`яніння за допомогою «Alcotest Drager 6820» та було зафіксовано результат 1,11 ‰, з яким останній погодився (а.с.6-диск).

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють один одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 24 лютого 2024 року за обставин встановлених судом, спростовуються дослідженим відеозаписом, на яких водій ОСОБА_1 на запитання працівника поліції не заперечує, що він керував транспортним засобом в цей день, проте поламався транспортний засіб і він зупинився (Clip-6, починаючи з 0:13:12 та Clip-7, починаючи з 0:00:02, 0:05:25). Не заперечував водій ОСОБА_1 , що напередодні вживав 20-30 грам горілки (Clip-7, починаючи з 0:04:45).

Отже, із дослідженого відеозапису встановлено, що у розмові з працівниками поліції ОСОБА_1 спочатку заперечував факт керування транспортним засобом, про що в своїй апеляційній скарзі зазначив його захисник (Clip-4, починаючи з 0:00:24). Проте, після того, як працівники поліції відшукали відеозапис та продовжили спілкування з водієм ОСОБА_1 , він не заперечував факт керування транспортним засобом, який в подальшому зламався (Clip-6, починаючи з 0:13:12 та Clip-7, починаючи з 0:00:02, 0:05:25).

Під час апеляційного розгляду не було встановлено будь-яких порушень працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 , як і будь-якого тиску чи введення в оману водія ОСОБА_1 , та підстав для визнання доказів недопустимими або неналежними, тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Жодних доказів фізичного чи психологічного тиску з боку співробітників поліції відносно ОСОБА_1 суду надано не було. На відеозаписі ОСОБА_1 претензій співробітникам поліції, а також усних чи письмових зауважень до протоколу не надавав. В установленому порядку дії працівників поліції не оскаржував. Під час апеляційного розгляду стороною захисту доказів на підтвердження оскарження дій чи рішень працівників поліції за вказаних вище обставин не надано.

При розгляді справи по суті було вірно встановлено, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу було запропоновано пройти огляд на встановлення стану сп`яніння, на що він погодився, та, продувши газоаналізатор «Драгер», який показав результат 1,11 ‰, з результатом погодився, що зафіксовано на нагрудний відео реєстратор працівника патрульної поліції, у зв`язку із чим не було необхідності його доставлення до медичного закладу для проходження огляду лікарем

Доводи захисника ОСОБА_2 про те, що судом не було проведено судове засідання 23 квітня 2024 року, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Як вбачається із матеріалів справи розгляд в суді 1-ї інстанції не відбувався: 13 березня 2024 року за заявою ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 9, 11); 01 квітня 2024 року за заявою захисника ОСОБА_2 для надання можливості ознайомлення з матеріалами справи (а.с.13, 16).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 або його захисника Дороша С.П. про фіксування судового процесу технічними засобами, що в свою чергу не передбачено нормами КУпАП.

З оскарженої постанови суду 1-ї інстанції вбачається, що в день розгляду даної справи, 23 квітня 2024 року, судовий розгляд було здійснено за відсутності ОСОБА_1 та за участі його захисника Дороша С.П. При постановленні рішення в даній справі судом враховано як усні доводи захисника ОСОБА_2 , так і надано належну оцінку доводам сторони захисту, викладеним в заяві захисника про закриття провадження в справі (а.с. 18-23). Будь-яких інших доказів на підтвердження апеляційних доводів сторона захисту під час апеляційного розгляду не надала.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апелянта з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 , в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника Дороша С.П. та скасування постанови суду першої інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Дороша С.П,, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин