Справа № 594/991/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського РВП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , працюючої вахтером БАТК,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2024 року о 20.30 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання, в АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї невістки ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме висловлювалась в її адресу нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, а також штовхала, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому визнала частково. Пояснила, що 29 червня 2024 року між нею та невісткою виникла сварка через те, що та не зварила їсти, а також через те, що невістка включила пральну машину у свято. Зазначила, що невістка, з якою вона спільно проживає, зовсім не допомагає їй по господарству, не готує їсти, не прибирає, тому вона рознервувалася і дійсно виловилася до неї нецензурною лайкою.

Вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведено зібраними по справі доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №277545 від 29 червня 2024 року, заявою ОСОБА_2 до поліції від 29 червня 2024 року та її письмовими поясненнями від 29 червня 2024 року, в яких вона підтвердила обставини вчинення правопорушення та зазначила, що внаслідок дій ОСОБА_1 її боліла голова та погіршилося самопочуття, а також рапортом помічника чергового ВП №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Січового А.Ю. від 29 червня 2024 року.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У відповідності до п.3) ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 вищенаведеного Закону психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під час розгляду справи на підставі досліджених доказів встановлено, що між ОСОБА_1 та її невісткою ОСОБА_2 , потерпілою у справі, за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, виникла суперечка, під час якої ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство стосовно ОСОБА_2 у виді нецензурної лайки та погроз спричинити тілесні ушкодження, які вона сприйняла як реальну загрозу для своєї безпеки, що могло спричинити шкоду її психічному здоров`ю.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності за цією статтею КУпАП та, враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

Керуючись ст.ст.283,284 КУпАП ,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення ОСОБА_1 даної постанови, а в разі оскарження цієї постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу (340,00 гривень); витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя