КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/6142/24
№ апеляційного провадження: 33/824/3290/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року під головуванням судді Горбатовської С.А., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, за 124 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 08 березня 2024 року, о 20 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , на пл. Севастопольська, 1 (АЗС WOG) у м. Києві, перед початком руху не переконався в безпеці руху, не надав перевагу автомобілю «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого допустив з ним зіткнення. Транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3б), 10.1 ПДР України.

Не погодившись з указаною постановою, 31 травня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не призначив судово-технічну експертизу з метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи.

Вказує, що суд не прийняв до уваги те, що водій транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 порушив:

- пункти 2.3. «б» та «д» ПДР, оскільки для забезпечення безпеки дорожнього руху він зобов`язаний був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- пункт 10.1 ПДР, оскільки рухаючись по паркувальному майданчику змінював напрям руху об`їжджаючи перешкоду, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- пункт 10.11 ПДР, оскільки коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку;

- пункти 12.1, 12.3 та 12.9 «б» ПДР, оскільки не вибрав безпечної швидкості та рухався більше 10 км/год, оскільки при заїзді на паркувальний майданчик встановлено знак 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості», який забороняє в зоні рух із швидкістю, яка перевищує зазначену на знакові, а саме 10 км/год;

- пункт 8.4 «в» ПДР порушив вимогу заборонного знаку, 3.31 ПДР, який запроваджує обмеження в русі із швидкістю 10 км/год, що і призвело до ДТП.

Посилається на те, що саме дії водія ОСОБА_2 спричинили ДТП, оскільки він не надав перевагу в русі автомобілю «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказує, що судове рішення винесене з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано матеріальні норми, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки.

Крім того, в апеляційній скарзі порушено питання поновлення строку на апеляційне оскарження в якому ОСОБА_1 , просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку вказав, що під час судового засідання не був присутній, постанова суду не була вручена у день її проголошення або складення. В матеріалах справи наявні докази, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав лише 30 травня 2024 року про що містить розписка в матеріалах справи, на внутрішньому боці обкладинки в кінці тому справи.

Дослідивши матеріали справи, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, вважаю, що строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та потерпілого - ОСОБА_2 , перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 08 березня 2024 року о 20 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , на пл. Севастопольська, 1 (АЗС WOG) у м. Києві, перед початком руху не переконався в безпеці руху, не надав перевагу автомобілю «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого допустив з ним зіткнення. Транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3б), 10.1 ПДР України (а. с. 1).

На схемі дорожньо-транспортної пригоди, долученій до протоколу, зображено місце розташування транспортних засобів, відображені дорожні знаки та напрямок руху транспортних засобів під час події (а.с. 2).

В письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав, що рухаючись по Севастопольській площі почав пакуватися на АЗС WOG задивився у праве бічне дзеркало, де людина відкрила двері у припаркованому білому автомобілі, в рухаючись вперед повернув руль в право, щоб перепакуватися і не побачив, що з ліва рухається «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 , та в`їхав у нього (а.с. 3).

Також надав пояснення й ОСОБА_2 , який вказав, що під час з`їзду на паркувальний майданчик поблизу території АЗС WOG, автомобіль «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 не надав перевагу його автомобілю, притім що ширина відповідного заїзду становить 8 м й проявивши обачність, не пересвідчившись у безпечності такого руху, почав різкий рух що призвело до зіткнення й пошкодження транспортних засобів (а.с.4).

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

В противагу доводам скаржника, апеляційний суд вважає, що відповідно до вищевказаних доказів, які були предметом дослідження в суді першої інстанції, встановлено, що ОСОБА_1 рухаючись по паркувальному майданчику АЗС WOG, не був уважний та не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно відреагувати на її зміну, не надав перевагу іншому автомобілю, чим скоїв зіткнення, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів.

Доводи, щодо відсутності підстав вважати його винним у вчиненні ДТП апеляційна інстанції оцінює критично, оскільки фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди встановлені з достатньою повнотою.

При цьому у своїх поясненнях скаржник сам же підтвердив, що не слідкував за дорожньою обстановкою, відволікся, що й призвело до зіткнення його автомобіля та автомобіля ОСОБА_2 .

Таким чином, доводи скарги спростовуються матеріалами справи, а висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Отже, суд першої інстанції, проаналізувавши докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, та "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар