Справа № 364/471/24
Провадження № 3/364/187/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2024, суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 173, 185 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

12.07.2024 до Володарського районного суду Київської області надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення ним правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 173, 185 КУпАП.

Ознайомившись із вказаними адміністративними матеріалами, суддею встановлено, що протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАД № 329721, серії ВАВ № 962956 та серії ВАВ № 962955 складено відносно однієї і тієї ж особи, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак, дані справи про адміністративні правопорушення були об`єднані в одне провадження.

Згідно з протоколами про адміністративні правопорушення 30.06.2024, близько 20:00, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчиняв домашнє насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічного та фізичного характеру, а саме: словесно ображав, погрожував, принижував та наносив удари по тілу (тілесних ушкоджень не отримала). Крім того, 30.06.2024 о 22:20 цією ж адресою ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, чим порушив громадський порядок і спокій громадян. При цьому, не виконував законну вимогу працівників поліції припинити зазначене адміністративне правопорушення. У протоколі зазначено, що правопорушення містять ознаки визначені ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 173, 185 КУпАП.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені ст. 250 КУпАП, не з`явився.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав, просив закрити провадження за відсутністю належних та допустимих доказів, про надав суду письмову заяву.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення смс-повістки на вказаний у відповідній заявці номер телефону.

Заслухавши позицію ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 173, 185 КУпАП, виходячи з наступного.

Ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); дід (баба) та онук (онука); прадід (прабаба) та правнук (правнучка); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю особі, на яку поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю члену сім`ї.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 329721 від 30.06.2024, ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1 , тому суть порушення, викладена у протоколі стосовно останнього, не містить всіх ознак об`єктивної сторони вказаного правопорушення, які характеризують зовнішню сторону правопорушення.

При цьому, додані до зазначеного протоколу матеріали не містять письмової заяви потерпілої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності. Натомість, містять письмову заяву ОСОБА_3 від 30.06.2024 з проханням притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень її сину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та їй особисто, що не відноситься до події та складу правопорушень, зазначених у матеріалах справи.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема, за ст. 173-2 КУпАП, однак матеріали справи не містять відповідної довідки про перевірку цього факту по базі даних. При цьому, жодних клопотань чи запитів про таку перевірку працівниками поліції до суду не було подано. Відповідних судових рішень також не приєднано.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

А відтак, недоліки адміністративного матеріалу позбавляють суд можливості здійснити повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а отже досягти завдань провадження в справі про адміністративне правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Також, в справі «Пол іОдрі Едвардспроти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За вказаних обставин вважаю, що складення протоколу та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення виконано не належним чином, а зазначені вище недоліки та неповнота не можуть бути усунені при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Відтак доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 173, 185 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. , 247, 251, 252, 284, ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 173, 185 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у об`єднаній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 173, 185 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказати начальнику батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції в Київській області на неприпустимість складання та направлення до суду адміністративних матеріалів без дотримання вимог КУпАП, що тягне за собою закриття провадження у справі. Про вжиті заходи повідомити суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови суду.

Копію постанови направити до батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції в Київській області (09401, селище Ставище, вул. Сергія Цимбала, 44) - для відома та виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г. Л. Моргун

Постанова набрала законної сили з "_____"_________ 20____.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.