Справа №949/2391/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №550605 від 17 листопада 2023 року, ОСОБА_1 , 17 листопада 2023 року о 01 год. 04 хв. в с. Орв`яниця по вул. Лісок керував транспортним засобом марки Volvo S60, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810 та проходження такого огляду в медичному закладі водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №550606 від 17 листопада 2023 року, ОСОБА_1 , 17 листопада 2023 року о 01 год. 04 хв. в с. Орв`яниця по вул. Лісок керував транспортним засобом марки марки Volvo S60, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою державного виконавця від 02 березня 2018 року ВП №41893776 Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Вказані адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 та ч. 3 ст. 126 КУпАП постановою судді від 02 лютого 2024 року об`єднані в одне провадження.

При складанні протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від дачі пояснень та підпису відмовився.

Проте, напередодні розгляду справи, до суду надійшли клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі.

Вказане клопотання ОСОБА_1 обґрунтоване тим, що у протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД №550606 від 17 листопада 2023 року та серії ААД №550605 від 17 листопада 2023 року зазначено, що він нібито вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння при цьому будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом.

При цьому, дані, що внесені до вищевказаних протоколів про нібито вчинення ним названих адміністративних правопорушень, не відповідають дійсності, адже вказаним автомобілем він не керував і інкриміновані йому адміністративні правопорушення не вчиняв.

Зазначає, що був присутній у вказаному автомобілі, але у якості пасажира і стверджує, що цим автомобілем не керував.

Також вказує, що не відповідають дійсності також зазначені у протоколі дані про те, що нібито він відмовився від ознайомлення зі складеним щодо нього протоколом, бо жодних протоколів у його присутності, а також протоколів на місці зупинки автомобіля, в якому він був, ніхто із поліцейських не складав. Про те, що відносно нього складені протоколи він дізнався лише після повідомлення його про це судом.

Таким чином, доказів того, що поліцейський дотримався вимог ст. 268 КУпАП, матеріали справи не містять, що вказує на відсутність підстав притягнення його до адміністративної відповідальності.

До того ж, ОСОБА_1 зауважує, що суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених ст. 126 та ст. 130 КУпАП, є лише водій, який і підлягає відповідальності за порушення ПДР України та посилається на позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2020 року у справі №204/8036/16-а.

Отже, до відповідальності за інкриміноване правопорушення може бути притягнута особа, вина якої доведена належними та допустимими доказами, яких матеріали справи не містять.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Підсумовуючи вказане, ОСОБА_1 зазначає, що оскільки у справі відсутні належні та допустимі докази його вини в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях, дана справа підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

Зі змісту ч. 2 ст. 268 КУпАП вбачається, що у випадку, коли є дані про своєчасне сповіщення особи про місце і час розгляду справи і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, справу може бути розглянуто у її відсутності.

Разом з тим, ст. 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст.ст. 126, 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Так, оскільки у відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст. 126, 130 КУпАП не є обов`язковою, тому, враховуючи наведені положення, вважаю за можливе розглянути справу за наявними доказами за відсутності ОСОБА_1 , який не виявив бажання прибути до суду для розгляду справи відносно нього.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Пунктом 2.5. ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

За ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" забороняється керування транспортними засобами особами, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Олексійовець А.В. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 02 березня 2018 року слідує, що на виконанні у Відділі ДВС перебуває виконавче провадження №41893776, відкрите на підставі виконавчого листа №560/1908/13-ц, виданого 04 лютого 2014 року Дубровицьким районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 листопада 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

З даної постанови вбачається, що станом на 01 березня 2018 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів становить 38321,98 грн., що перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, у зв`язку із чим, державний виконавець прийняв рішення про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, на підтвердження вищевказаних обставин, судом було оглянуто відеозапис, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення.

З вказаного відеозапису вбачається, що 17 листопада 2023 року в нічний час доби, а саме о 01 год. 04 хв., тобто під час дії комендантської години, поліцейськими зафіксовано рух транспортного засобу марки Volvo S60, д.н.з. НОМЕР_1 .

Вимога поліцейських зупинити транспортний засіб марки Volvo S60, д.н.з. НОМЕР_1 , яка подавалася за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів та гучномовця, водієм виконана не була, у зв`язку з чим даний транспортний засіб був зупинений шляхом переслідування на службовому автомобілі.

Даним відеозаписом зафіксовано факт керування автомобілем марки Volvo S60, д.н.з. НОМЕР_1 саме ОСОБА_1 , оскільки чітко видно, як останній, після зупинки автомобіля, виходить з нього зі сторони водія. На пропозицію поліцейського надати посвідчення водія, ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи тим, що він не водій вказаного автомобіля.

Поведінка ОСОБА_1 , у процесі спілкування з поліцейськими, свідчила про те, що він явно перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився. При цьому, водій ОСОБА_1 вів себе агресивно та неадекватно, водночас зневажливо відносився до працівників поліції застосовуючи нецензурні слова та лайку.

До того ж, на відео зафіксовано факт роз`яснення поліцейським ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

При цьому, поліцейським було встановлено, що відносно даного водія встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами у зв`язку з несплатою аліментів.

Складання протоколів про адміністративні правопорушення відносно водія ОСОБА_1 відбувалося за його відсутності, так як останній відмовився як від дачі будь-яких пояснень з приводу вчинення ним порушень, так і бути присутнім під час складання даних протоколів.

Таким чином, наявний відеозапис повністю спростовує всі обставини та факти, які наведені ОСОБА_1 у поданому ним клопотанні.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Цією ж постановою Пленуму визначено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, оцінюючи подані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що з боку ОСОБА_1 було допущено порушення ст.ст. 15, 16 Закону України "Про дорожній рух", відповідно до змісту яких забороняється керування транспортними засобами особами, до яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а також у стані алкогольного сп`яніння.

За змістом ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Разом з тим, суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не подав до суду доказів, на підтвердження тих обставин, що вказана вище заборгованість була ним погашена, що, у свою чергу, могло б свідчити про відсутність правових підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Разом з тим, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №550605 та серії ААД №550606 від 17 листопада 2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 17 листопада 2023 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, з яких вбачається, що на пропозицію поліцейським пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810 на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом ВП №41893776 від 02 березня 2018 року, а також відеозаписом.

Зважаючи на вказане, вважаю, що відомості у протоколах про адміністративне правопорушення є достовірними та допустимими доказами.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративних правопорушень в діях особи, щодо якої складено протоколи про адміністративне правопорушення, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП, а тому є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 24 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність

Отже, відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з довідки ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, яка наявна у матеріалах справи, згідно ІПНП ОСОБА_1 отримував посвідчення водія і права керування не позбавлений.

На підставі ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення у межах санкцій ч. 1 ст. 130 та ч. 3 ст. 126 КУпАП на підставі ст. 36 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки таке стягнення досягне мети його застосування.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення, у розмірі, який діяв на момент вчинення адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 40-1, 284, 287, 294, 308 КУпАП

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП притягнути до адміністративної відповідальності та на підставі ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавлення права керування транспортними засобами

на строк один рік.

Штраф підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Рівненській області/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012494, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0017001, призначення платежу: адміністративний штраф, протокол серії ААД №550605 та серії ААД №550606).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000 грн. (тридцять чотири тисячі гривень).

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Отупор К.М.