ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 569/8929/24

31 травня 2024 року

м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Даш`ян К. Е, розглянувши справу, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП______________, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №943776 від 02.05.2024, ОСОБА_1 , 08.03.2024 року близько 23 год. 55 хв., в м. Рівне, вул. Героїв поліції, 4, не повідомив Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області про місце свого тимчасового перебування під час дії термінового забороненого припису стосовно кривдника серії АА №170894.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Курганська О.В. просила закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Вказав: що будь-яких протиправних дій 27.02.2024 р. по відношенню до дружини ОСОБА_2 він не вчиняв, що встановлено постановою Рівненського міського суду від 12.04.2024 р. по справі № 569/5745/24, тому заборонний припис було винесено без законних підстав, оскільки жодних загроз життю та здоров`ю ОСОБА_2 не було; припис АА №170894, який міститься у матеріалах справи ОСОБА_1 не вручався, про що свідчить відсутність підпису на вказаному приписі, також він не надсилався йому поштою; з часу винесення припису дружина ОСОБА_1 ОСОБА_2 із заявами про порушення її чоловіком заборонного припису не зверталась, що вказує на те, що незважаючи на невручення ТЗП ОСОБА_1 він його не порушувались. Таким чином, жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в матеріалах справи немає.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП, передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 278 КУпАП, орган та (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких посадова особа у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30.09.2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Посадовою особою органу поліції щодо ОСОБА_1 порушено адміністративне провадження за ч.1 ст. 173 2 КУпАП, про що складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення.

Жодних доказів на підтвердження обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Вказане позбавляють суд можливості об`єктивно, повно та неупереджено вирішити питання про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення;

Таким чином, в матеріалах справи відсутні жодні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Рівненського міського суду К.Е. Даш`ян