Справа № 463/4392/24 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 33/811/941/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О. В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 12 червня 2024 року,

встановив:

постановою Личаківського районного суду м. Львова від 12 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 а на користь держави 605,60 грн. судового збору у справі.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 07.04.2024 о 00 год. 15 хв. на вул. Личаківська, 1 у м. Львові керував т/з марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного засобу приладу «Drager» ARJL № 0260, тест № 2086, що зафіксовано записом нагрудних відеореєстраторів працівників поліції.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Личаківського районного суду м. Львова щодо нього та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що висновки суду не підтверджуються матеріалами справи, а є лише припущеннями, а оскаржувана постанова прийнята в порушення приписів Конституції України та положень КУпАП.

Наголошує, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а матеріали справи складено з порушеннями норм чинного законодавства, зокрема щодо порядку проходження огляду на стан сп`яніння, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Стверджує, що відео з нагрудних камер працівників поліції не є безперервним, не відповідає вимогам визначеним у законодавстві, а отже не може бути належним доказом; у матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд після незгоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного на місці зупинки транспортного засобу, а отже, порядок огляду, грубо порушений, що має наслідком недійсність такого огляду.

Покликається на практику Європейського суду з прав людини і стверджує, що недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення була допущена неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Допущена судом першої інстанції неповнота з`ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

Так, згідно із ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.п. 8,12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.8 р. ІІ Інструкції №1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол за статтею 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні.

Зазначені вимоги нормативних актів працівниками поліції дотримані не були.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, серії ААД №635139, ОСОБА_1 07.04.2024 о 00 год. 15 хв. на вул. Личаківська, 1 у м. Львові керував т/з марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного засобу приладу «Drager» ARJL № 0260, тест № 2086, що зафіксовано записом нагрудних відеореєстраторів працівників поліції

Разом з тим, як вбачається із оглянутого апеляційним судом відеозапису події, водій ОСОБА_1 погодився пройти тест на виявлення алкогольного сп`яніння із застосуванням технічного засобу «Drager» на місці зупинки транспортного засобу, проте не погодився із результатами такого огляду і погодився пройти огляд в медичному закладі.

Однак, всупереч законодавчих вимог, працівники патрульної поліції направлення на медичний огляд ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не виписали, проведення такого огляду не забезпечили. Отже поліцейськими не були дотримані вимоги ст. 266 КУпАП щодо порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а також вимоги зазначених вище Інструкції та Порядку.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що суддя першої інстанції на свій розсуд про тлумачив зазначені вище норми закону та підзаконних актів, зокрема сформував поняття «пасивної форми відмови» від проходження огляду. Незважаючи на те, що КУпАП такого поняття не містить, а норми КУпАП є імперативними (передбачають категоричну та детальну регламентацію поведінки учасників правових відносин).

Із матеріалів справи вбачається, що всупереч вимог п. п. 8, 12 Інструкції у матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де б були зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, та є однією з підстав для прийняття рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення та закриття справи.

Також, при апеляційному розгляді знайшли підтвердження апеляційні доводи щодо безперервності відео із нагрудних камер поліцейського. Так, відповідно до п.2 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року, включення відео реєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки». Із оглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що такий, у порушення вимог Інструкції, не є безперервним, більше того, деякі окремі файли не можливо відтворити, а отже відеодані, що містяться на такому диску, не можуть бути належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у адміністративному правопорушенні, що ставиться йому у вину.

Крім того, всупереч вимог ч.2 ст. 254 КУпАП, яка передбачає, що протокол про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, працівники поліції не вручили ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП після його складання, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином апеляційним судом встановлено, що працівниками поліції було порушено вимоги ст.266 КУпАП під час проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 та безпідставно складено протокол про адміністративне правопорушення ААД №635139 від 07 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 .

Отже, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підлягає скасуванню як незаконна, оскільки судом першої інстанції під час розгляду справи були проігноровані встановлені апеляційним судом обставини, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 12 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА-МИКИЧ