ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1258/24 Номер провадження 33/814/879/24Головуючий у 1-й інстанції Ситник О. В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., за участі секретаря судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 червня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді адміністративного арешту стром 3 доби.

Згідно даної постанови гр. ОСОБА_1 18.06.2024 року о 12 год 00 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 умисні дії фізичного характеру, що полягали у нанесенні їй удару рукою в область плеча, чим спричинив болі, своїми діями вчинив насильство в сім`ї фізичного характеру передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу, в якій просить змінити Постанову Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 червня 2024 року, замінити адміністративне стягнення накладене відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у виді адміністративного арешту строком на 3 доби на штраф в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме піддати штрафу ОСОБА_1 передбаченого санкцією статті.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що дійсно між ОСОБА_1 та його матір`ю виник конфлікт на ґрунті тимчасових неприязних відносин, внаслідок сварки не вдари, а тільки штовхнув її в плече, щоб швидше вийти з дому та уникнути конфлікту, стверджує, що жодного болю не завдавав матері.

Апелянт також посилається на те, що доказів вчинення ОСОБА_1 подібних правопорушень до матеріалів справи не надано, що свідчить про відсутність повторності в діях та виключає наявність такої обтяжуючої обставини.

Акцентує увагу, що накладене стягнення у виді адміністративного арешту є занадто суворим, через що може втратити роботу.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.173-2 КУпАП ніким із учасників судового провадження не оспорюються, а тому в зазначеній частині оскаржувана постанова в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з положеннями ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За змістом ч.1 ст.34 КУпАП обставинами, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, є, зокрема, щире розкаяння винного.

Санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у вигляді: штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від тридцяти до сорока годин, чи адміністративного арешту на строк до десяти діб.

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначених вище вимог КУпАП не дотримався, належним чином не мотивував свого рішення в цій частині та не обґрунтував підстав, з яких він дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 найсуворішого стягнення, обмежившись загальними формулюваннями щодо врахування обставин, передбачених ст.23 КУпАП, без розкриття їх конкретного змісту співвідносно з обставинами даної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, до апеляційної скарги було долучено заяву потерпілої ОСОБА_2 , в яких підтвердила те, що примирилась з ОСОБА_1 , який є її сином, він щиро вибачився, та не тримає на нього жодних образ, в заяві зазначила, що арешт строком на 3 доби є досить суворим (а.с.26).

ОСОБА_1 , повідомив про вибачення ним перед потерпілою ОСОБА_2 (своєю матір`ю), дійсність чого знаходить своє підтвердження у наведених вище заявах, повністю визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, надавши належний критичний осуд своїй протиправній поведінці, що відповідно до ст.34 КУпАП є обставиною, яка пом`якшує відповідальність. Натомість, обставини, які би обтяжували відповідальність ОСОБА_1 , є відсутніми.

Враховуючи в сукупності характер вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, викладені вище дані про його особу та поведінку після правопорушення, заяву потерпілої, наявність обставини, яка пом`якшує його відповідальність, у вигляді щирого каяття, та відсутність обставин, що обтяжували би відповідальність, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що належить пом`якшити ОСОБА_1 стягнення і накласти його у вигляді штрафу.

Таке стягнення за своїм видом і розміром буде справедливим та сприятиме меті відповідальності, тобто буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Отже, оскаржувана постанова в частині накладення стягнення підлягає зміні, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 червня 2024 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення- змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.1 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин