Справа № 134/619/24
Провадження № 33/801/613/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Зарічанський В. Г.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О., розглянувши (в режимі відеоконференції) апеляційну скаргу захисника Петрика Віталія Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Крижопільського районного суду Вінницької області від 28.05.2024 по справі № 134/619/24 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , фоп, РНОКПП НОМЕР_1 , за частиною другою статті 204-1 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 28.05.2024 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 204-1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень з конфіскацією на користь держави тепловізійного монокуляру чорного кольору, марки «AGM Тaipan NM10-256». Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 605 гривень 60 копійок.

Згідно протоколу 4.03.2024 о 20 год. 00 хв. на напрямку н. п. Вільшанка (Україна) н. п. Фрунзівка (РМ) в районі проміжного прикордонного знаку № 0223, на відстані 7000 м від лінії державного кордону ОСОБА_1 намагався у пішому порядку поза встановленими пунктами пропуску вчинити спробу незаконного перетину ДКУ, чим порушив вимоги статті 9 Закону України «Про державний кордон України» від 4.11.1991.

Не погоджуючись з постановою суду, захисником Петриком В. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх. № 3066 від 18.06.2024), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи, просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника Бондаренка В. В., хоча вони повідомляли суд про поважність причин неприбуття на розгляд та просили відкласти справу на іншу дату. Суд першої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання захисника ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою його підзахисного та необхідністю проходження ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги статті 268 КУпАП. Протокол складено з порушеннями вимог закону, оскільки в ньому в графі «До протоколу додаються» міститься запис «згідно з внутрішнім описом», тому на момент складання протоколу не було додано жодних матеріалів, а внесення запису «згідно з внутрішнім описом» дає незаконні підстави працівникам прикордонної служби додати до протоколу будь-які матеріали. Суд виніс постанову на основі недопустимих та неналежних доказів, що буди долучені до протоколу. Рапорти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є неналежними та недопустимими доказами, оскільки відомості зазначені в них стали відомі особам з пояснень інших осіб. ОСОБА_5 є сумнівним, оскільки жодних доказів, які б підтверджували його слова в матеріалах справи відсутні. У справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 був на відстані від кордону 7000 м та докази того, що останній мав намір його перетнути та вчинив спробу його перетину. Довідка та довідка схема, які взяв до уваги суду першої інстанції, завірені ОСОБА_6 , який не був особою, яка складала протокол, не був безпосереднім свідком подій, що трапились, а тому викладені в довідці та довідці схемі відомості є сумнівними та не відповідають принципу «доказування поза розумним сумнівом». Суд першої інстанції незаконно конфіскував монокуляр чорного кольору, марки «AGM Тaipan NM10-256», який не був знаряддям або засобом за допомогою якого ОСОБА_1 нібито «мав намір перетнути кордон». Зазначений монокуляр був вилучений у ОСОБА_1 4.03.2024 під час огляду речей та документів в присутності понятих

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи, зі слів захисника та довідки про доставку електронного листа був повідомлений своєчасно та належним чином.

Адвокат Петрик В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 204-1 КУпАП апеляційний суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується наступними зібраними у справі доказами :

-протоколом про адміністративне правопорушення від 4.03.2024 серії ПдРУ № 253033, згідно якого ОСОБА_1 , будучи підданим адміністративному стягненню за частиною першою статті 204-1 КУпАП постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.10.2023 по справі № 153/1653/23 (протокол від 22.10.2023 серії ПдРУ № 158604), 4.03.2024 о 20 год. 00 хв. на напрямку н. п. Вільшанка (Україна) н. п. Фрунзівка (РМ) в районі проміжного прикордонного знаку № 0223, на відстані 7000 м від лінії державного кордону, намагався у пішому порядку поза встановленими пунктами пропуску вчинити спробу незаконного перетину ДКУ, чим порушив вимоги статті 9 Закону України «Про державний кордон України» від 4.11.1991.

ОСОБА_1 зі змістом протоколу був обізнаний, його копію отримав, зауважень та заперечень до протоколу не подавав, зазначив, що зі змістом протоколу не згоден та буде оскаржувати /а. с. 1, 10/.

-протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 4.03.2024, згідно якого під час огляду речей ОСОБА_1 виявлено та вилучено для тимчасового зберігання телевізійний монокуляр, чорного кольору, марка «AGM Тaipan NM10-256» /а. с. 2/;

-копією протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 158604 від 22.10.2023 /а. с. 3/;

-роздруківкою з ЄДРСР постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.10.2023 по справі № 153/1653/23, та роздруківкою постанови Вінницького апеляційного суду від 27.11.2023 про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та без змін постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.10.2023 / а. с. 4-6/.

-рапортом інспектора прикордонної служби 1 категорії групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) сержанта ОСОБА_7 від 4.03.2024, згідно якого 4.03.3024 близько 19 год 50 хв, перебуваючи на службі, на ділянці відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), а саме у АДРЕСА_2 спостерігав, що на напрямку околиці н. п. Вільшанка (Україна) н. п. Фрунзівка (РМ) прямує 1 невідома особа в бік кордону з невизнаною ПМР та має намір перетнути Державний кордон України в обхід пунктів пропуску без проходження прикордонного-митного контролю /а. с. 7/;

-рапортом інспектора прикордонної служби 3 категорії номер обслуги 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) сержант ОСОБА_3 , згідно якого 4.03.2024 за інформацією начальника групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) про рух невідомої особи в бік кордону з невизнаною ПМР було прийнято рішення про виставлення прикордонного наряду «Група реагування» на напрямку руху невідомої особи. О 20 год 00 хв від прикордонного наряду «Група реагування» надійшла доповідь про те, що в районі проміжного прикордонного знаку № 0223 (7000 м від лінії державного кордону) було виявлено 1 громадянина України : ОСОБА_8 /а. с. 8/;

-рапортом начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) капітана ОСОБА_4 від 4.03.2024, згідно якого 4.03.2024 о 20 год 00 хв. прикордонним нарядом «Група реагування» у складі капітана Д. Петрини + 2 на напрямку дороги н. п. Вільшанка (Україна) н. п. Фрунзівка (РМ) в районі проміжного прикордонного знаку № 0223 (7000 м від лінії державного корону) було виявлено 1 громадянина України, який слідував у пішому порядку в напрямку кордону з невизнаною ПМР ОСОБА_9 , жителя м. Київ /а. с. 9/;

-копією довідки щодо припинення спроби незаконного перетину ДКУ /а.с. 11/;

-копією схеми виявлення 1-ї особи за спробу незаконного перетину ДКУ /а. с. 12/;

-копією повідомлення про виявлення кримінального правопорушення //а.с. 13/;

-копією повістки та фототаблицею /а. с. 14-15/.

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що докази, які містяться у справі, доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 204-1 КУпАП.

Диспозиція частини другої статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною першою статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного правопорушення - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Згідно ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 22 цього Закону з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони. Контрольовані прикордонні райони встановлюються, як правило, в межах території району, міста, селища, сільради, прилеглої до державного кордону України або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби України.

Відповідно Постанови КМУ від 03.08.1998 № 1199 «Про контрольовані прикордонні райони» на території Вінницької області такими районами визначено Могилів-Подільський та Тульчинський райони.

Згідно ст. 23 Закону у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, встановлюється прикордонний режим, який регламентує відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб, провадження робіт, використання повітряних суден, обліку та тримання на пристанях, причалах, базах для стоянки малих і спортивних суден і в пунктах базування самохідних та несамохідних суден, їх плавання та пересування у внутрішніх водах України.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 04.03.2024 року був зупинений працівниками прикордонної служби в районі дії проміжного прикордонного знаку № 0223 7000 м від лінії державного контролю, що свідчить про те, що особа, рухалася у бік державного кордону України поза пунктом пропуску.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 зазначає, що ОСОБА_1 йому повідомив, що наміру перетинати кордон у незаконний спосіб він не мав, такої спроби не вчиняв. Він пересувався по дорозі загального користування, по якій рухаються інші люди та автомобілі. Враховуючи постійну зайнятість в сфері айті, він має хобі туризм, в тому числі піший туризм. Він не перебував в безпосередній близькості до кордону.

Дані аргументи апеляційної скарги суд відхиляє, оскільки зібрані у справі докази доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення та свідчать про перебування його у зоні дії знаку, що встановлює обмеження у русі /а. с. 12/.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , є особою призовного віку та не вперше намагається незаконно перетнути державний кордон України.

З огляду на наявні у матеріалах справи докази, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за частиною другою статті 204-1 КУпАП.

Аргументи апеляційної скарги про те, що протокол складено з порушеннями вимог закону, оскільки в ньому в графі «До протоколу додаються» міститься запис «згідно з внутрішнім описом», тому на момент складання протоколу не було додано жодних матеріалів, а внесення запису «згідно з внутрішнім описом» дає незаконні підстави працівникам прикордонної служби додати до протоколу будь-які матеріали, апеляційний суд оцінює критично, оскільки суду не надано доказів про те, що зібрані у справі докази є неналежними та недопустимими. З матеріалів справи вбачається, що з протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів ОСОБА_1 був ознайомлений.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що рапорти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є неналежними та недопустимими доказами, оскільки відомості зазначені в них стали відомі особам з пояснень інших осіб, а рапорт ОСОБА_7 є сумнівним, оскільки жодних доказів, які б підтверджували його слова в матеріалах справи відсутні, апеляційний суд відхиляє, оскільки зазначені рапорти узгоджуються між собою та оцінюються судом у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, в тому числі з версією ОСОБА_1 в апеляційний скарзі в тій частині, що 4.03.2024 о 20 год. 00 хв. на напрямку н. п. Вільшанка (Україна) н. п. Фрунзівка (РМ) в районі проміжного прикордонного знаку № 0223 ОСОБА_1 було зупинено працівниками прикордонної служби /а.с. 15/.

Інші зібрані у справі докази узгоджуються між собою, тому безпідставними є також доводи апеляційної скарги про те, що довідка та довідка схема, які завірені ОСОБА_6 , який не був особою, яка складала протокол та безпосереднім свідком подій, що трапились, є сумнівними.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 був на відстані від кордону 7000 м. та докази того, що останній мав намір його перетнути та вчинив спробу його перетину, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 було виявлено працівниками прикордонної служби на напрямку дороги н. п. Вільшанка (Україна) н. п. Фрунзівка (РМ) в районі проміжного прикордонного знаку № 0223 (7000 м від лінії державного корону), який слідував у пішому порядку в напрямку кордону з невизнаною ПМР., що підтверджується схемою виявлення особи, сформованою в автоматичному режимі /а. с. 12/.

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене стягнення у виді значного штрафу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_1 та правильності кваліфікації його дій.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника Бондаренка В. В. та необґрунтовано відхилив клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що матеріали справи № 134/619/24 надійшли до суду 26.03.2024 та справа перебувала на розгляді в суді понад два місяці (до 28.05.2024) /а. с. 23/.

Розгляд справи призначався судом першої інстанції неодноразово, зокрема :

1. на 10 год. 10.04.2024 ( ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився). Від захисника ОСОБА_1 адвоката Бондаренка В. В. надійшло клопотання від 10.04.2024 про відкладення розгляду справи у зв`язку з ознайомленням з матеріалами справи /а. с. 26,32/. Розгляд справи призначений на 10 год 22.04.2024.

2. 22.04.2024 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Бондаренка В. В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншій справі /а. с. 46, 50/. Розгляд справи призначений на 10 год 8.05.2024.

3. 7.05.2024 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Бондаренка В. В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою його підзахисного /а. с. 54/. Розгляд справи призначений на 09 год 28.05.2024.

4. 28.05.2024 від захисника ОСОБА_1 адвоката Бондаренка В. В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою його підзахисного та необхідністю проходження військово-лікарської комісії у ІНФОРМАЦІЯ_2 до 30.05.2024 для того щоб не порушити встановлені для цього РТЦК строки /а. с. 61/.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (частина перша статті 268 КУпАП).

Відповідно до частини другої статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи (частина перша статті 277 КУпАП).

Суд першої інстанції правомірно зазначив про те, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 204-1 КУпАП не є обов`язковою. Розгляд даної справи відкладався судом тричі за клопотанням захисника Рулевського В. І., відтак заявлене в четверте клопотання про перенесення розгляду справи суд обґрунтовано розцінив як затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення та закінчення строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 та його захисник Бондаренко В. В. не були позбавленні можливості взяти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, однак таким правом не скористались, розпорядились процесуальними правами на власний розсуд.

Окрім цього, разом з поданням клопотань про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник не були позбавлені можливості надати письмові пояснення з приводу події, яка сталася 4.03.2024, викласти свою позицію, надати письмові докази на її підтвердження, однак таким правом вони не скористалися. До клопотання про відкладення розгляду справи не додано доказів хвороби ОСОБА_1 та необхідність проходження ним військово-лікарської комісії у ІНФОРМАЦІЯ_2 до 30.05.2024 /а. с. 61-66/.

Відтак, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про можливість провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження(ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, строки розгляду справи в суді першої інстанції, суд першої інстанції правомірно провів розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, зокрема щодо охорони прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Завданням апеляційного провадження є перегляд за апеляційною скаргою справи і судового рішення на предмет правильності встановлення судом першої інстанції обставин у справі та застосування норм права. Враховуючи, що суд апеляційної інстанції покликаний забезпечити виправлення помилок суду першої інстанції як у питаннях факту (правильність оцінки доказів і встановлення обставин), так і в питаннях права (правильність застосування матеріального і процесуального права), вважаю, що розглянувши справу з участю захисника Петрика В. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції забезпечив право особи брати участь у судовому засіданні, давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання, а отже відсутність ОСОБА_1 та його захисника в судових засіданнях суду першої інстанції не може бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

З огляду на зазначене, правових підстав вважати, що судом першої інстанції допущено порушення вимог статті 268 КУпАП апеляційний суд не вбачає.

При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 245, 268, 280 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, в межах санкції частини другої статті 204-1 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, ступеня його вини, характеру вчиненого правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу аргументи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого частиною другою статті 204-1 КУпАП помилково конфіскував тепловізійний монокуляр чорного кольору, марки «AGM Тaipan NM10-256», оскільки у справі відсутні докази про те, що тепловізійний монокуляр був знаряддям або засобом вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення.

Конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України (частина перша статті 29 КУпАП).

Суд першої інстанції призначаючи адміністративне стягнення у виді конфіскації тепловізійного монокуляра чорного кольору, марки «AGM Тaipan NM10-256», не зазначив мотивів прийняття такого рішення, на підставі чого суд дійшов висновку про те, що зазначений тепловізійний монокуляр є знаряддям або засобом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною другою статті 204-1 КУпАП.

Зазначений тепловізійний молекуляр не зазначений як знаряддя або засіб вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 204-1 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення (суть правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 ).

З матеріалів справи вбачається що тепловізійний монокуляр був вилучений у ОСОБА_1 4.03.2024 під час огляду речей та документів в присутності понятих /а. с. 2/. При цьому, в протоколі зазначено, що вилучено тепловізійний монокуляр, чорного кольору, марка «AGM Тaipan ТM 10-256», а судом конфісковано тепловізійний монокуляр чорного кольору, марки «AGM Тaipan NM10-256».

Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Виходячи з наведеного, постанова суду першої інстанції підлягає зміні шляхом виключення з резолютивної частини постанови суду вказівку про призначення ОСОБА_1 за частиною другою статті 204-1 КУпАП адміністративне стягнення у виді конфіскації на користь держави тепловізійного монокуляру чорного кольору, марки «AGM Тaipan NM10-256».

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Петрика Віталія Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Крижопільського районного суду Вінницької області від 28.05.2024 по справі № 134/619/24 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною другою статті 204-1 КУпАП змінити.

Виключивши з резолютивної частини постанови суду вказівку про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною другою статті 204-1 КУпАП адміністративне стягнення у виді конфіскації на користь держави тепловізійного монокуляру чорного кольору, марки «AGM Тaipan NM10-256».

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота