КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/3275/2024 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Меньківського В.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.11.2023, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.11.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, зі стягненням на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Постановою суду встановлено, що 29 жовтня 2023 року о 02 год. 55 хв. в м. Київ просп. Берестейський, 79/2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Acura MDX, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Меньківський В.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Святошинського районного суду м. Києва від 21.11.2023 скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 21.11.2023, визнавши пропущений термін повторної подачі апеляційної скарги поважним.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що 24 січня 2024 року він отримав постанову Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року із зазначенням недоліків, які перешкоджали розгляду поданої апеляційної скарги. Однак, ще з 03 січня 2024 року він перебував на лікарняному без перериву з 03.01.2024 по 30.04.2024, про що надав витяг, у зв`язку з чим не мав можливості виконати вимоги законодавства щодо дотримання строків повторного подання апеляційної скарги з усуненими недоліками.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції було грубо порушено право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було надано можливості заявляти клопотання та досліджувати докази в ході судового засідання, належним чином не були досліджені докази, що знаходяться в матеріалах справи, їм надана упереджена та хибна оцінка, а саме неправильно застосовано норми, передбачені ст. ст. 130, 251, 252, 254, 266, 268 КУпАП.

Апелянт зазначає, що матеріали, які були надані суду органами патрульної поліції не відповідають вимогам діючого законодавства, складені з грубим порушенням норм КУпАП, а тому не являються доказами інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення заповнений нерозбірливим почерком, у ньому нерозбірливо зазначена особа, яка заповнювала протокол, номер однієї з боді камер, на яку проводився запис самої ситуації на місці події - 72727.

Також апелянт вказує, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції складений іншою особою, аніж тією, що склала протокол, у направленні не зазначено серії та номеру складеного протоколу.

Крім того, апелянт зазначає, що відеозаписи, які надані суду, в порушення Інструкції, зроблені двома окремими боді камерами та складені з трьох окремих відео файлів. Зазначає, що за ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність несуть водії за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, процедура проведення якого чітко регламентована ст. 266 КУпАП та Інструкції, однак при вивченні матеріалів справи встановлено, що такої процедури поліцейськими дотримано не було.

Апелянт вказує, що керуючись ст. 245 КУпАП суд повинен провести всебічний, повний та об`єктивний розгляд матеріалів справи, та неупереджено надати кваліфіковану оцінку матеріалам справи, які були складені працівниками поліції. На думку апелянта, суд в даному випадку не міг розглядати протокол про адміністративне правопорушення, складений співробітниками поліції без додержання вимог ст. 256 КУпАП, а мотивованою постановою повинен був повернути дані матеріали правоохоронному органу для доопрацювання та належного оформлення. Проте, суд в порушення вимог законодавства розглянув дану справу, не врахувавши всіх порушень законодавства, вчинених співробітниками поліції при оформленні даних матеріалів, та виніс, на думку захисту, незаконне рішення.

З огляду на встановлені обставини, на думку захисту, винуватість ОСОБА_1 є недоведеною належними та допустимими доказами, а КУпАП не передбачено обвинувального рішення суду у разі недоведеності винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому апелянт вважає, що провадження у справі має бути закрите за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Меньківського В.А., які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених,перевіривши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Щодо питання про поновлення строку на оскарження постанови, слід зазначити, що доводи клопотання адвоката Меньківського В.А., який не мав об`єктивної можливості оскаржити постанову у встановлений строк, оскільки з 03 січня 2024 року він перебував на лікарняному без перериву з 03.01.2024 по 30.04.2024, що підтверджується Витягом з реєстру про лікарняний, а тому з метою забезпечення реалізації права на апеляційний перегляд судового рішення, вважаю, що строк апеляційного оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.11.2024 слід поновити.

По суті апеляційної скарги слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Порушення ОСОБА_1 зазначених вимог п. 2.5. ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №642239, згідно якого 10 жовтня 2023 року о 02 год. 55 хв. в м. Київ просп. Берестейський, 79/2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Acura MDX, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначений протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала і безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і який підписав протокол без жодних зауважень.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що на запитання поліцейського, чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, останній повідомив, що випив літр, півтора пива три-чотири години тому. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтвердив. У зв`язку з цим працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у лікаря-нарколога, який ОСОБА_1 відмовився пройти, за що на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення ним п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він рухався додому по просп. Берестейському в комендантську годину, на блок - посту його зупинили військові, подумали, що він п`яний та викликали патрульну поліцію. На його думку, ознак алкогольного сп`яніння у нього не було. Пояснив, що в цей день зранку він вживав пиво 2 пляшки по 0,33. Вказує, що він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці, в лікаря-нарколога пройти огляд працівники поліції йому не пропонували, сказали, що пройти огляд у лікаря теж саме, що й місці. Точно не пам`ятає, чи пропонували йому пройти огляд у лікаря-нарколога.

Враховуючи сукупність доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 , які полягають у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку, є порушенням п. 2.5 ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП. Більш того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката Меньківського В.А. про те, що судом першої інстанції було грубо порушено право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було надано можливості заявляти клопотання та досліджувати докази в ході судового засідання, то вони є безпідставними з огляду на те, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, двічі не з`являвся в судові засідання, про причини своєї неявки не повідомляв, клопотань про розгляд справи тільки з його участю, письмових пояснень з приводу складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення до суду не надав. Тобто, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про розгляд справи в суді першої інстанції, за наявності бажання, мав можливість повністю реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Також є неспроможними доводи апеляційної скарги захисника щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 з грубим порушенням норм КУпАП, оскільки його заповнено нерозбірливим почерком.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення ААД №642239 від 29.10.2023 вбачається, що він складений поліцейським взводу 1 роти 5 батальйону 4 полку Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Лиськовським І.В., тобто уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення підписаний безпосередньо ОСОБА_1 без жодних зауважень.

Необґрунтованими є й доводи апеляційної скарги захисника про те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції складений іншою особою, аніж тією, що склала протокол, оскільки як норми КУпАП, так і Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, не зобов`язують складання вказаних документів однією і тією ж особою.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що у направленні не зазначено серії та номеру складеного протоколу, то дані обставини ніяким чином не впливають на законність прийнятого судом рішення та на доведеність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду і твердження апелянта про те, що відеозаписи зроблені двома окремими боді камерами та складені з трьох окремих файлів, оскільки долучений до протоколу відеозапис події відповідає Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 №1026, має чітку і логічну послідовність подій, що мали місце, розвиток спілкування співробітників поліції із водієм, на ньому чітко зафіксовано пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в лікаря-нарколога, від якого останній відмовився. Також, під час апеляційного розгляду скарги, було досліджено зазначений вище відеозапис, достовірність інформації на якому, ні ОСОБА_1 , ні його Меньківським В.А. не оспорювалась.

Відтак, будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Святошинського районного суду міста Києва від 21.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання адвоката Меньківського В.А. - задовольнити.

Поновити адвокату Меньківському В.А. строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.11.2023 щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу адвоката Меньківського В.А. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 21.11.2023, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал