Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 року м. Рівне

Справа № 569/11318/24

Провадження № 33/4815/600/24

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

захисника Грабовського В.А.,

потерпілої ОСОБА_1 ,

представника потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 02 липня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 липня 2024 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП закрито за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 09.04.2024 року о 20 год. 26 хв. за адресою АДРЕСА_1 у громадському місці гр. ОСОБА_3 виражалась нецензурною лайкою в сторону гр. ОСОБА_1 , чим порушувала громадський порядок і спокій громадян, у зв`язку з чим вчинила правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності ст.173 КУпАП. Вважає, що суд належним чином не дослідив фактичні обставини справи подій від 08.04.2024 року та 09.04.2024 року, вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_3 та не надав їм належну оцінку. Зазначає, що судом належним чином не досліджено відеодокази події правопорушення.

Заслухавши доводи потерпілої ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, думку захисника Грабовського В.А. про залишення постанови суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги,але необмежений доводами апеляційної скарги,якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи справу суд першої інстанції належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідальність за ст.173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Ознакою об`єктивної сторони дрібного хуліганства є місце його вчинення, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також переходи, стадіони, тощо.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки правопорушника. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Тобто, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є порушення громадського порядку і спокою громадян.

Сам лише факт висловлювання особою нецензурної лайки без настання наслідків, які свідчать про порушення громадського порядку та спокою громадян, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та наданих пояснень в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вбачається, що між ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_1 існують тривалі неприязні відносини, що виражаються у словесних перепалках.

З наявних у матеріалах справи відеозаписів, які були надані ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції не вбачається факту нецензурної лайки з боку ОСОБА_3 в сторону ОСОБА_1 ..

Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства.

З огляду на викладені обставини, апеляційна інстанція погоджується з висновком місцевого суду про те, що у даному випадку конфліктна ситуація між вказаними особами не підпадає під об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, за відсутності будь-яких інших доказів, також не є беззаперечним доказом вини особи та обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

Отже, в матеріалах справи окрім протоколу, відеозаписів словесних перепалок та пояснень сторін, які суперечать один одному, відсутні інші докази того, що ОСОБА_3 з метою прояву неповаги до суспільства вчинено дії, які охоплюються об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Враховуючи викладене та оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є обґрунтованим, тому оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга потерпілої - без задоволення.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 02 липня 2024 року відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович