Справа № 591/4398/24 Провадження № 3/591/1046/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Клімашевська І.В., в присутності представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовець,-

за ст.124, ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2024 року серії ААД №746989, ОСОБА_2 25.04.2024 о 22-50 год у м.Суми по вул. Харківська,120, керуючи т/з Volkswagen Passat, д.н.з.- НОМЕР_1 , не вибравши безпечної швидкості руху, не воправшись з керуванням, не врахував дорожгньої обстановки, допустив наїзд на бордюрний камінь та електроопору, з подальшим виїздом за межі проїзної частини. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, які зазначені в матеріалах ДТП. Своїми діями порушив вимоги п.12.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2024 року серії ААД №746990, ОСОБА_2 25.04.2024 о 22-50 год у м.Суми по вул. Харківська,120, керував т/з Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря нарколога від 26.04.2024. Своїми діями порушив п. 2.9(а) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2024 року серії ААД №746885, ОСОБА_2 25.04.2024 о 22-50 год у м.Суми по вул. Харківська,120, керував т/з Volkswagen Passat, д.н.з.- НОМЕР_1 , не маючи права керування т/з, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії. Правопорушення вчинене повторно протягом року. Своїми діями порушив вимоги п.2.1.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник у судовому засіданні просив закрити справу за ст.124 КУпАП, так як зміст складеного протоколу не відповідає диспозиції статті, адже збитки було завдано тільки т/з самого ОСОБА_2 . Окрім того, працівники поліції, складаючи на ОСОБА_2 протокол за ч.5 ст. 126 КупАП не переконались в тому, що останній був обізнаний про постанову за ч.2 ст. 126 КУпАП. До того ж, вказаної постанови у них також не було. Щодо ч.1 ст. 130 КУпАП, то заперечень не висловив. Просив не позбавляти права керування, так як ОСОБА_2 і так не має посвідчення, а також надати розстрочку на виплату штрафу на 10 місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Враховуючи, що у провадженні Зарічного районного суду знаходиться кілька справ про вчинення адміністративного правопорушення однією особою, а саме: справа №591/4398/24, провадження №3/591/1046/24, справа №591/4417/24, провадження №3/591/1054/24, справа №591/4545/24, провадження №3/591/1075/24, перебувають у провадженні одного судді, призначені на один день та стосуються однієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд зобов`язаний об`єднати їх в одне провадження під одним номером: справа №591/4398/24, провадження №3/591/1046/24.

Вважаю, що наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, встановлена під час розгляду адміністративних матеріалів, з огляду на такі обставини та норми чинного законодавства.

Заборону керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено п. 2.9 а ПДР.

Адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, встановлена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Огляд на стан сп`яніння це один із заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, порядок застосування та наслідки порушення якого встановлені ст.266 КУпАП.

Зокрема, згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У даному випадку, надісланий суду протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП складений та підписаний уповноваженою на те особою інспектором взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Сумській області ОСОБА_3 із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП (а.с.1).

Крім того, зазначені в протоколі обставини підтверджуються також матеріалами справи, що додані до протоколу.

Так, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість рекції від 26 квітня 2024 року №440, згідно якого ОСОБА_2 26.04.2024 о 02-00 год перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, на відеозаписі повністю зафіксовані дії працівників поліції.

Вказані докази зібрані з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку та не викликають жодних сумнівів у їх достовірності, належності та допустимості.

Таким чином, матеріалами підтверджено наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивчивши матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_2 є також склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

П.2.1.а ПДР передбачено, що водії механічного траснпортного засобу повинні мати при собі, зокрема, посвідчення на право керування транспортними засобом відповідної категорії.

Так, ч.5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою ст. 126 КУпАП. Відповідно до ч.2 ст. 126 КУПАП адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

В даному випадку, зібраними матеріалами справи, дослідженими у суді, підтверджується провина ОСОБА_2 за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Згідно копії Постанови ЕНА №1559145 від 01.03.2024, ОСОБА_2 було визнано винним за ч.2 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування ним. Жодних відомостей про скасування вказаної постанови суду не надано.

Згідно довідки старшого інспектора відділу АП УПП в Сумській області Лєонової Д. від 30.04.20204, відповідно до відомостей ІКС «Інформаційний портал Національної поліції», інформація про отримання ОСОБА_2 посвідчення водія відсутня.

До того ж, вважаю, що ті фактичні дані, що містяться у протоколі від 26.04.2024 та в матеріалах, наданих Управління патрульної поліції в Сумської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, дають підстави стверджувати, що у діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Правила дорожнього руху України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України водій при виборі в встановлених межах безпечної швидкості руху повинен враховувати дорожні обставини, особливостей вантажу який перевозиться та стану транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати їм.

У даному випадку зібраними матеріалами справи, дослідженими у суді, підтверджується провина ОСОБА_2 , а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП та дослідженим відеозаписом.

При цьому, суд не може взяти до уваги позицію представника, що зміст фабули протоколу не відповідає диспозиції, викладеній у ст. 124 КУпАП, через те, що пошкоджено тільки один транспортний засіб, адже умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. При цьому, у диспозиції не вказано, що необхідно наявність пошкодження двох чи декількох транспортних засобів.

Окрім того, захисник просив не позбавляти ОСОБА_2 права керування, так як у нього і так відсутнє посвідчення водія.

Проте, слід зазначити, що у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, ОП ККС ВС зазначила, що особі, яку визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України).

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм, об`єднана палата вважає, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей 286, 286-1 КК, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Каральна мета такого додаткового покарання досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу у зв`язку з цим уповноваженим органом з питань пробації певних обов`язків, а також роз`яснення особі наслідків невиконання покладених обов`язків та ухилення від відбування додаткового покарання.

Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. ЄСПЛ також за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону.

Таким чином, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 40-1, 124, ч.5 ст.126, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення №591/4398/24, провадження №3/591/1046/24, справу №591/4417/24, провадження №3/591/1054/24, справу №591/4545/24, провадження №3/591/1075/24, присвоївши справі номер справи №591/4398/24, провадження №3/591/1046/24.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 850 грн.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на1 рік.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_2 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 гривень (р/р UA0026001; отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ- 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Розстрочити ОСОБА_2 виконання постанови Зарічного районного суду м.Суми від 22 липня 2024 року про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу в розмірі 40 800, 00 грн. на строк 12 місяці зі сплатою штрафу рівними частинами по 3400 грн щомісяця, до 01 числа кожного наступного місяца.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя І.В. Клімашевська