ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2024 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Шаренко С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Лілії Тріфанової, про вирішення питання про давність виконання судового рішення постанови Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2020 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2024 начальник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Тріфанова Л.С. звернулась до суду з поданням про вирішення питання про давність виконання судового рішення - постанови Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2020, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Подання обґрунтовано тим, що постановою Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2020 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Зазначена постанова 19.11.2020 прийнята до виконання Київським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Відповідно до постанов Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2020, 26.03.2021, 22.07.2021, 26.03.2021, 30.11.2023 в задоволенні подань Київського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області було відмовлено.

Для встановлення місцезнаходження гр. ОСОБА_1 неодноразово були направлені запити до Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова СМУ МЮ в Харківській області для ініціювання розшуку гр. ОСОБА_1 , однак встановити місце знаходження гр. ОСОБА_1 не виявилось можливим. Також неодноразово були здійснені виходи за останнім місцем мешкання гр. ОСОБА_1 , однак в ході виходу за вказаною адресою останнього не виявлено.

Таким чином, вжитими заходами місцезнаходження правопорушника не встановлено.

З огляду на вказане, з посиланням на ст. 80 КК України та аналогію закону, враховуючи, що постанова суду не виконана впродовж двох років з дня набрання такою законної сили, представник органу пробації просить подання задовольнити.

В судове засідання представник органу пробації не з`явилась, надала до суду заяву, відповідно до змісту якої просила розглянути подання без участі останньої, подання підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , особову справу № 11/2020, суд встановив наступне.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт строком на 120 годин.

Зазначена постанова була прийнята до виконання Київським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, однак вжитими заходами встановити місце знаходження гр. ОСОБА_1 не виявилось можливим.

Постановами Київського районного суду м. Харкова неодноразово відмовлено в задоволенні подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2020 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а особову справу №11/2020 щодо ОСОБА_1 , повернуто до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

В поданні органу пробації зазначається, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і в усякому разі не можуть перевищувати двох років.

Оскільки особи, які притягуються до адміністративної відповідальності знаходяться явно в невигідній правовій ситуації в порівнянні з тими, хто вчинив більш тяжке правопорушення (злочин) у питанні давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень та обвинувальних вироків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 304, 305 КУпАП, ст. 80 КК України, уповноваженим органом з питань пробації направлено до суду матеріали щодо ОСОБА_1 для вирішення питання про звільнення його від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Київського районного суду м. Харкова 28.09.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ, належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Натомість, дані строки, передбачені в КК України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Дослідивши матеріали подання, проаналізувавши доводи Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, встановлено, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 не виконана, оскільки місцезнаходження особи встановити неможливо.

Таким чином, під час виконання постанови Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2020 стосовно ОСОБА_1 виникли обставини, які унеможливлюють виконання уповноваженим органом з питань пробації постанови суду.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , відповідно до ст. 303, 304 КУпАП, його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 303, ст. 304 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Київського районного відділу філії Державної філії «Центр пробації» в Харківській області Лілії Тріфанової про вирішення питання про давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, призначеного постановою Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2020, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова, з дня її винесення.

Суддя С.Л. Шаренко