Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/343/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Кнуров О. А.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто з нього судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.,

за участю:

захисника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Долинського районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2024 року, ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 08.09.2023 о 23 год. 22 хв. по вул. Нова буд. 102 у м. Долинська Кропивницького району Кіровоградської області керував транспортним засобом - «WOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, почервоніння обличчя, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, та на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу чи у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, захисник Чуприна С.П., який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у фабулі Протоколу зазначено, що 08.09.2023 о 23:22 год. у місті Долинська Кіровоградської області по вулиці Новій 102, громадянин ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував ТЗ з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, порушення мови, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку відмовився. Від керування ТЗ відсторонений.

Відповідно до Протоколу, до нього додаються: відеозапис, направлення та акт огляду.

Свідки вчинення адміністративного правопорушення відсутні, що вбачається з Протоколу.

Сторона захисту в судовому засіданні після перегляду відеозапису долученого до матеріалів справи та інших матеріалів справи, наполягала на закритті провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення вказаного у Протоколі, оскільки працівником поліції при складенні адміністративних матеріалів не було дотримано положень статей 254, 256 КУпАП та сфальсифіковано докази.

Так, із Протоколу не можливо встановити, який саме відеореєстратор (назва, серійний номер, тощо) було використано працівником поліції при оформленні матеріалів по справі про адміністративне правопорушення порушеної відносно ОСОБА_2 .

Натомість, із долученого до Протоколу відеозапису, який відзнято на відеокамеру 0000070_000000, чітко вбачається, що зафіксована подія, яка мала місце 09.01.2008 року, початок запису о 02:35:39 та закінчення запису о 03:54:01, з чого слідує, що наявний у справі відеозапис не є доказом вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, що вказано у фабулі Протоколу.

Із направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, ...., що наявне в матеріалах справи, також слідує, що працівником поліції 08.09.2023 о 23 год. 30 хв. направляється ОСОБА_2 до Долинської ЦРЛ, тоді як наявним у матеріалах справи відеозаписом із відеокамери 000000, спростовується вказана інформація, оскільки подія вказана у Протоколі мала місце не 08.09.2023 о 23 год. 30 хв., а 09.01.2008 року, і до того ж на відеозапису відсутній факт складення працівником поліції зазначеного направлення, що вказує на неналежність доказів, долучених патрульним поліції до матеріалів справи.

Суд першої інстанції не звернув увагу на всі наведені стороною захисту аргументи, та притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо позиції захисту про невідповідність дати та часу, які відображаються на досліджених судом відеоматеріалах, долучених до протоколу суд відзначив, що не кожне процедурне порушення допущене поліцейськими, зокрема незабезпечення фіксування дійсного часу та дати події на засобах відео фіксації, не може істотно впливати на права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та тягнути порушення гарантій, зокрема ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене суд констатував, що подія зафіксована на досліджених судом відео матеріалах відображає події, які мали місце саме 08.09.2023 о 23 год. 22 хв. по вул. Нова буд. 102 у м. Долинська Кропивницького району Кіровоградської області.

На переконання захисника, позиція суду першої інстанції ґрунтується виключно на неналежних та недопустимих доказах і свідченнях особи, якою порушено провадження у справі про адміністративне правопорушення, і яка фактично зацікавлена у тому, щоб неналежні та недопустимі докази шляхом «зручного» їх трактування, були використані для протиправного притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за дії, які фактично не мали місця у час та дату вказані у Протоколі.

Особою, яка порушила провадження у справі про адміністративне правопорушення є інспектор СРПП ВП №1 (м.Долинська) КРУП ГУНП в Кіровошрадській області лейтенант поліції Редькін О.О., яким:

складено протокол про адміністративне правопорушення зі значним порушенням строків передбачених для його складення (понад 24 години з моменту виявлення особи, яка скоїла адміністративне правопорушення), та із відображенням часу вчинення адміністративного правопорушення, який не відповідає фактичним обставинам;

долучено до матеріалів справи відеозапис, що містить запис події від 09.01.2008 року, початок запису о 02:35:39 та закінчення запису о 03:54:01, а не 08.09.2023 о 23 год. 30 хв., як це зазначено у фабулі Протоколу;

долучено до матеріалів справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.09.2023 о 23 год. 30 хв. та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу, в яких зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження таких оглядів, що наявні у матеріалах справи, які фактично не складались працівником поліції у вказаний у Протоколі дату та час, що вбачається із відеозапису долученого до матеріалів справи, який оформлений з порушенням.

У даній справі за висновками суду першої інстанції основними доказами вчинення правопорушення стали Протокол, відеозапис із бодікамери патрульного поліції, направлення та пояснення зацікавленої особи інспектора ОСОБА_3 , який є працівником поліції, самостійно складав усі наявні у справі документи, які не кореспондуються між собою, а тому не можуть бути допустимими доказами. Свідчення вказаного працівника поліції не можуть бути доказом у справі, оскільки він є заінтересованою особою.

З наведених підстав захисник вважає, що належних та допустимих доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за обставин вказаних у Протоколі матеріали справи не містять, відтак вина ОСОБА_2 не є доведеною поза розумним сумнівом.

На підставі вищевикладеного, апелянт вважає, що постанова Долинського районного суду Кіровоградської області від 04.06.2024 про визнання ОСОБА_2 винним у порушенні п.2.5 ПДР України та скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за фактом вказаним в Протоколі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши захисника у підтримку апеляційних вимог та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст. 130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже ОСОБА_2 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.09.2023 о 23 год. 22 хв. по вул. Нова буд. 102, у м. Долинська, Кропивницького району, Кіровоградської області водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом - «WOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, почервоніння обличчя, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, та на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу чи у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, та всупереч доводів апеляційної скарги захисника, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 546609 від 08.09.2023, в якому зафіксовано, що 08.09.2023 о 23 год. 22 хв. в м. Долинська, вул. Нова 102, Кропивницький район, Кіровоградська область, громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (водій), керував транспортним засобом - «WOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, почервоніння обличчя, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.09.2023 о 23 год. 30 хв. та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу, в яких зафіксовану відмову ОСОБА_2 від проходження таких оглядів;

- відеозаписом, з нагрудної камери працівника поліції, який був безпосереднім очевидцем подій 08.09.2023, який містяться на цифровому носії інформації DVD-R диску, яким (відеозаписом) підтверджується: ОСОБА_2 транспортним засобом - «WOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у м. Долинська по вул. Нова буд. 102; виявлення працівником поліції у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння; пропозиція працівника поліції, висловлена ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу чи у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_2 відповів відмовою; оформлення матеріалів адміністративного правопорушення.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_2 а саме: нестійка хода, почервоніння обличчя, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, в розумінні розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди особи з результатом або відмови від такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.

Доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність дати та часу, які відображаються на відеозаписі долученого до протоколу є безпідставними, оскільки події зафіксовані на ньому в точності зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому сумнівів щодо неналежності вказаного відеозапису, сумніву не викликає.

Так, зокрема з відеозапису убачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з явною технічною несправністю (непрацююча ліва фара в режимі ближнього світла).

Відповідно до наявної у справі постанови серії ГБВ №618113, убачається, що 08.09.2023 о 23 год. 22 хв. в м. Долинська, вул. Нова 102, Кропивницький район, Кіровоградська область, громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (водій), керував транспортним засобом - «WOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, в режимі ближнього світла не працювала ліва фара, не пред`явив документи передбачені п.2.1 ПДР, при зупинці на вимогу поліцейських не увімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Таким чином, відсутні підстави вважати те, що наявний у данній справі відеозапис є неналежним чи/або недопустимим доказом, оскільки даний запис є безперервний та повністю узгоджується з іншими матеріалами по справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що на відеозапису не зафіксовано факт складення працівником поліції направлення особи на огляд, то такі доводи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо наявності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Окрім того, чиним законодавством не передбачена обов`язкова відео фіксація складання працівниками поліції процесуальних документів.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються, як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу та події адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та ґрунтуються на вимогах закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, постанова судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2024 року стосовно ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2024 року стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко