КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 33/824/718/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Закатюка Олексія Анатолійовича на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 8 вересня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 8 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80грн на користь держави.

Постановою судді визнано доведеним, що 13 липня 2023 року, о 14год. 35 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota Prado, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Максимовича, 26-Г у місті Києві, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркувальний стовпчик, чим повністю його деформував, що призвело до пошкодження транспортного засобу та стовпчика, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Закатюк О.А. подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Також в апеляційній скарзі захисник Закатюк О.А. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на отримання копії постанови 14 вересня 2023 року.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1

копії постанови суду, а також відомостей про направлення копії постанови на його поштову адресу, в Єдиному державному реєстрі судових рішень зазначена постанова була оприлюднена 25 вересня 2023 року, тому апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник Закатюк О.А. зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, надання належної правової оцінки доказам у справі та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Захисник Закатюк О.А. посилається на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою та не надав належної правової оцінки тому, що паркувальні стовпчики були встановлені по вул. Максимовича, 26-Г у м. Києві незаконно, без відповідного позначення дорожніми знаками та дорожньою розміткою.

Апеляційний суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Закатюка О.А., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення представника ТОВ «Нова Англія Сервіс» - ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення судового експерта ОСОБА_4, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, означеними в апеляційній скарзі, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд, у відповідності з положеннями ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, а зміст постанови не відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 500831 від 13 липня 2023 року, цього ж дня о 14:35 год. по вул. Максимовича, 26-Г у місті Києві водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ToyotaPrado, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркувальний боллард та повністю його деформував, чим

порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У наданих на місці ДТП поясненнях водій ОСОБА_1 зазначив, що рухався у бік будинку № 26-Г по вул. Максимовича в м. Києві та виконував правий поворот, щоб під`їхати до будинку для вивантаження телевізора, однак скоїв наїзд на паркувальний стовпчик, який не було видно, оскільки жодних попереджувальних знаків встановлено не було. При цьому водій ОСОБА_1 зазначав, що рухався повільно, а тому жодним чином не міг порушити п. 12.1 Правили дорожнього руху (с.с.3).

ОСОБА_3 , який працює головним інженером у ТОВ «Нова Англія Сервіс», у наданих поясненнях зазначав, що 13 липня 2023 року о 14:50 год. він отримав повідомлення про те, що водій автомобіля ToyotaPrado, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на паркувальний боллард, що призвело до його механічних пошкоджень та виведення з ладу гідравлічного механізму підіймання (с.с.4).

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція ст. 124 КУпАПє бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен врахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Наявна в матеріалах справи схема місця ДТП не містить відміток про наявність будь-яких дорожніх знаків на вулиці, де сталася ДТП, у тому числі і про наявність перешкод при під`їзді до будинку 26-г.

Вказані обставини також підтверджуються приєднаними до апеляційної скарги фотографія місця ДТП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 стверджував, що не порушував швидкісний режим, оскільки повинен був повернути та заїхати у двір будинку. При цьому, враховуючи габарити його машини, він не бачив обмежувальних стовпчиків, а будь-яких попереджувальних знаків на дорозі встановлено не було

З метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин події дорожньо-транспортної пригоди та її механізму, відповідно до положень ст. 273 КУпАП до суду апеляційної інстанції був запрошений експерт з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ).

Вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 500831, складеного стосовно ОСОБА_1 , експерт КНДІСЕ Гутник В.І. суду апеляційної інстанції пояснив, що згідно наявних матеріалів справи,

пояснення водія ОСОБА_1 є спроможними з технічної точки зору.

Судовий експерт ОСОБА_4 зазначив, що у даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_1 повинні були відповідати вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху, однак водій не мав можливості дотриматися вимог зазначеного пункту ПДР, оскільки водій не бачив та не міг бачити паркувальний стовпчик (боллард), враховуючи габарити його машини, а на місці зіткнення відсутні попереджувальні знаки про наявність обмежуючих рух пристроїв, тобто неналежно організовано інформування про умови та режим руху.

Також судовий експерт ОСОБА_4 зазначив, що з матеріалів справи не вбачається наявність у діях водія ОСОБА_1 ознак порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху, тобто порушення встановленого швидкісного режиму, оскільки однією з об`єктивних ознак порушення вказаного пункту ПДР є втрата водієм керованості транспортним засобом, докази чого в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, не є достатнім доказом вчинення ним правопорушення та не може бути підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки викладені в ньому обставини вчинення правопорушення, спростовуються дослідженими судом апеляційної інстанції доказами та встановленими в судовому засіданні обставинами вчиненої дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 статті 7 КУпАП).

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, проаналізувавши та оцінивши, відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Закатюка Олексія Анатолійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 8 вересня 2023 року задовольнити та поновити йому цей строк.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Закатюка Олексія Анатолійовича задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 8 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт