Справа№464/3043/24
пр.№ 3/464/1354/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2024 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Мички Б. Р. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 570635 від 15 квітня 2024 р., складеного інспектором УПП у Львівській області, 15 квітня 2024 року о 02 год. 30 хв. по вул. Антонича, 24б у м.Львові водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу Драгер ARHK Alcotest 6820 Тест 1801 проба позитивна 2.29 проміле, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначив, що 15.04.2024 р. не керував транспортним засобом, а перебував на пасажирському сидінні, адже перед тим випив алкоголь, натомість за кермом знаходилась його дівчина ОСОБА_2 , яку він попросив підвезти його на заправку за сигаретами, знаючи що вона добре кермує, хоча ще не отримала прав, а в комендантську годину транспортних засобів практично немає, відтак, коли автомобіль зупинила поліція для перевірки документів, відчував відповідальність та взяв вину на себе, щоб не створити дівчині проблем в подальшому з отриманням прав.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила, що саме вона, а не ОСОБА_1 , в зазначений час керувала відповідним автомобілем, зокрема вказала, що в цей вечір перебувала вдома у свого хлопця - ОСОБА_1 , який випивав в компанії зі своїм другом, вона ж не вживає алкоголю, тому її попросили сісти за кермо, щоб останній зміг купити сигарети на заправці, вона погодилась, адже вміє водити, навчалась в автошколі, хоча ще не має прав. Коли автомобіль зупинила поліція, її, як водія, попросили надати документи, таких у неї не було, після чого ОСОБА_1 , який сидів на пасажирському місці, вийшов із автомобіля і розпочав розмову з працівниками поліції на вулиці, за наслідками чого саме на нього було складено протокол.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Патько Наталія Ярославівна, в судовому засіданні винуватість свого підзахисного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, заперечила з підстав викладених у письмових поясненнях та просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу правопорушення з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем, зокрема, долучені представниками правоохоронних органів відеофайли підтверджують те, що впродовж усього часу зйомки події він перебував на вулиці поруч з автомобілем, який знаходився в статичному стані.

Заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, показання свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що провадження у даній справі слід закрити з наступних підстав.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, обов`язковою обставиною, яка підлягає встановленню у справах про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП є факт керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння.

Разом з тим, у матеріалах даної справи відсутні докази, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 15 квітня 2024 року о 02:30 год. за кермом автомобіля марки «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_2 , як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

З відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції від 15 квітня 2024 року, долучених до справи та відтворених в суді, не вбачається факту керування ОСОБА_1 автомобілем. Більше того, на жодному з відеофайлів не зафіксовано ні руху автомобіля, ні його зупинки представниками правоохоронних органів, натомість з таких вбачається, що транспортний засіб впродовж усього часу зйомки події перебував у статичному стані, а на водійському місці знаходилась особа жіночої статі.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , яка, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, вказала, що 15 квітня 2024 року саме вона керувала відповідним транспортним засобом без водійських прав, однак маючи навики керування, на підтвердження чого надано медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом від 27.02.2023 р., дійсну до 26.02.2024 р. та свідоцтво про закінчення теоретичної підготовки серії НОМЕР_3 , дійсне до 20.04.2024 р., а ОСОБА_1 був лише пасажиром.

Суд враховує узгодженість обставин, зафіксованих на відеозаписах події, з наданими у судовому засіданні поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідченнями свідка, якими підтверджується відсутність вини ОСОБА_1 в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, визнання ОСОБА_1 своєї вини на відеозаписах події, не є безумовним доказом її наявності, адже відповідно до правових висновків, сформованих у п. 32 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 537/2088/17 від 15.05.2019 р., сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Здійснюючи оцінку розбіжностей у поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які зафіксовані на відеозаписах події та наданих в судовому засіданні, суд враховує останні з підстав наведених вище, а також приймає до уваги, що відповідно до медичної документації ОСОБА_1 , який є учасником бойових дій згідно з посвідченням серії НОМЕР_4 від 06.10.2023 р., а саме: корінця первинної медичної картки від 26.04.2023 р., виписного епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 977, свідоцтва про хворобу № 711, виданого 26.07.2023 р. ВЛК, - йому діагностовано посттравматичний стресовий розлад зі стійкими різко вираженими проявами у вигляді тривожно-депресивного та інсомнічного синдромів, як наслідок перенесеної мінно-вибухової травми під час танкового обстрілу в с. Федорівка Бахмутського району Донецької області.

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення, як односторонній акт службової особи - працівника поліції, хоч і являється джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, тому не має самостійного значення за відсутності належних первинних доказів на підтвердження вини особи.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами статті 245 КУпАП до завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення належить всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до норми статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Європейський Суд з прав людини в своїх судових рішеннях неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Суд не має права самостійно відшуковувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

З огляду на вказане, оскільки в матеріалах даної справи відсутні належні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 15 квітня 2024 року о 02:30 год. автомобілем марки «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, суд, приймаючи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в статті 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходить до висновку про відсутність в діях першого складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. ст. 283, 284 КУАП, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мичка Б.Р.