Справа № 452/1743/24 Головуючий у 1 інстанції: Галин В.П.
Провадження № 33/811/988/24 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гордона І. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 червня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого командиром відділення у в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 10.05.2024 року о 21 год. 45 хв. на автодорозі Львів-Самбір-Ужгород 47 км.+110 м., керуючи транспортним засобом марки «OPEL VECTRA», р.н. НОМЕР_2 , порушив вимоги п.2.3; 12.1; 10.1; 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, виїхав на смугу зустрічного руху, об`їжджаючи припаркований на узбіччі транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ ACTROS 1846», р.н. НОМЕР_3 , з причіпом KRONE SD, р.н. НОМЕР_4 , та здійснив зіткнення із автомобілем марки «AUDI Q 7», р.н. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався назустріч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її змінити, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами замінити на штраф у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що повністю визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак не згідний з оскаржуваною постановою в частині призначеного адміністративного стягнення. Звертає увагу, що суд не врахував той факт, що він вперше притягається до адміністративної відповідальності, відсутність умислу в його діях під час скоєння правопорушення, щире каяття, визнання вини, а також те, що він має на утриманні малолітню дитину. Крім того, зазначає, що є військовослужбовцем, зокрема, працює на посаді командира відділення у в/ч НОМЕР_1 , та для виконання своїх службових обов`язків виїжджає в зону бойових дій та часто користується автомобілем.

Потерпілий ОСОБА_2 до початку розгляду апеляційної скарги подав заяву з додатками, в якій просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Водночас, вийти на зв`язок через систему відеоконференцзв`язку з потерпілим не видалось за можливе з технічних причин, які не залежать від суду апеляційної інстанції, а тому суд, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у відсутності потерпілого.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника Гордона І. М., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, що у апеляційній скарзі не оспорюється та перевірці судом апеляційної інстанції не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції вірно врахував суспільну небезпечність вчиненого адміністративного правопорушення, його наслідки у виді пошкодження транспортних засобів та отримання тілесних ушкоджень потерпілим, особу порушника, який визнав вину у вчиненому, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що внаслідок грубого порушення ОСОБА_1 вимог п.2.3; 12.1; 10.1; 13.1 Правил дорожнього руху України потерпілому були завдані тілесні ушкодження, що підтверджується довідкою КНП СМР «Самбірська ЦЛ» № 31, відповідно до якої ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділі з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рвана рана тім`яної ділянки голови.

Доводи апелянта про те, що позбавлення його права на керування транспортним засобом призведе до неможливості виконання ним своїх службових обов`язків, вважаю необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів, які би підтвердили, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира відділення у в/ч НОМЕР_1 , часто користується автомобілем, або той факт, що право керування транспортним засобом необхідне останньому для безпосереднього виконання службових обов`язків.

Покликання ОСОБА_1 на те, що він вперше притягається до адміністративної відповідальності та визнав вину вважаю недостатньо вагомими для зміни виду адміністративного стягнення на менш суворий.

При цьому, суд апеляційної інстанції критично оцінює твердження ОСОБА_1 про те, що він щиро розкаявся у вчиненому, оскільки останній жодним чином не відшкодував заподіяну шкоду, що підтвердив апелянт в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Даних про те, що ОСОБА_1 має на утриманні малолітню дитину матеріали справи не містять, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Враховуючи наведене, вважаю, що накладене на ОСОБА_1 стягнення за своєю суворістю відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі правопорушника, а тому є необхідним і достатнім для визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.