Провадження №3/461/3712/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2024 року, суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

22.11.2024 року о 17 годині 11 хвилин у м. Львові на вул. Бандери-Дорошенка, водій ОСОБА_1 , керуючи тз Renault Sandero днз НОМЕР_1 , рухаючись з другорядної дороги на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, не надала перевагу в русі мотоциклу марки VIPER VIPER R-1 днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення. При ДТП т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт вчинення адміністративного правопорушення заперечила. Вважає, що ДТП сталось не з її вини, тому провину не визнає.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п.16.11 Правил дорожнього руху України На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №201043 від 20.12.2024 року, схемою місця ДТП, поясненнями, фототаблицею.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена повністю.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,6грн.

Керуючись ст.ст. 36, 124, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та накласти стягнення 850 грн штрафу в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 605,6грн судового збору.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Р.Волоско