ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/732/24
провадження №3/691/456/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 рокуСуддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л. П.,

за участю секретаря судового засідання Харук Л.Ю., прокурора Дворецького О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні обєднанні в суді адміністративні матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , депутата,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи депутатом Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області та відповідно до підпункту "б" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" субєктом відповідальності за праповопорушення, повязані з корупцією в порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 2 - 7 Прикінцевих положень Закону України "Про запобігання корупції" без поважних причин, несвоєчасно подав до Національного агенства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.01.2024, а декларація фактично подана 09.04.2024, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (Протокол № 367/2024 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією від 25.06.2024 року).

Він же, ОСОБА_1 , будучи депутатом Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області та відповідно до підпункту "б" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" субєктом відповідальності за праповопорушення, повязані з корупцією в порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 2 - 7 Прикінцевих положень Закону України "Про запобігання корупції" без поважних причин, несвоєчасно подав до Національного агенства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.01.2024, а декларація фактично подана 09.04.2024, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (Протокол № 368/2024 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією від 25.06.2024 року).

Крім того, ОСОБА_1 , будучи депутатом Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області та відповідно до підпункту "б" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" субєктом відповідальності за праповопорушення, повязані з корупцією в порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 2 - 7 Прикінцевих положень Закону України "Про запобігання корупції" без поважних причин, несвоєчасно подав до Національного агенства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.03.2024, а декларація фактично подана 09.04.2024, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (Протокол № 369/2024 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією від 25.06.2024 року).

Та, як зазначено в протоколах про адміністративні правопорушення, датою вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є дата наступна за граничною датою, до закінчення якої необхідно було подати декларацію, тобто 01.02.2024 (щорічні декларації за 2021 та 2022 роки), 01.04.2024 (щорічна декларація за 2023 рік). Датою виявлення вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід вважати день складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 25 червня 2024 року, так як на момент протоколу були зібрані усі необхідні докази, що в сукупності свідчать по наявність ознак правопорушення, та існувала можливість вручити вказаний протокол особі, виконавши дії, визначені ч. ч. 2 - 4 ст. 256 КУпАП.

19.07.2024 справи за вказаними адміністративними правопорушеннями обєднані в одне провадження.

В судове засідання ОСОБА_1 як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зявився, в суд надійшла заява про розгляд справи про вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією в його відсутність, вину визнає повністю.

За таких обставин, з метою розгляду справи у розумні строки, вважаю за можливе здійснити розгляд адмінпротоколів в об`єднаній судовій справі, за відсутності порушника, на підставі наявних матеріалів (доказів).

Вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України" зазначено, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Прокурор не заперечив щодо розгляду адміністративних протоколів, з урахуванням поданої заяви, за відсутності правопорушника, зазначивши, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та просив визнати його винним у вчиненні вказаних правопорушень та накласти на нього стягнення у виді штрафу.

Вирішуючи справи цієї категорії, керуюсь Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII "Про запобігання корупції", Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Стаття 19 Конституції України встановлює, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правилами статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Та, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Так, Закон України "Про запобігання корупції" визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Статтею 1 Закону України "Про запобігання корупції" визначено, що правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони, та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну та/або цивільно-правову відповідальність.

Кожен, згідно норм статті 68 Конституції України, зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1 частини 1 статті 3 цього Закону (підпункт "б" - депутати місцевих рад), зобовязані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агенством.

У відповідності до пунктів 2 - 7 розділу XIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про запобігання корупції" особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" від 20.09.2023 визначено, що за загальним правилом до 31.01.2024 слід подати: щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021 - 2022 звітні періоди.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що рішенням Вільшанської селищної ради Черкаської області № 1-1/VІІІ від 24.11.2020 року "Про початок повноважень депутатів Вільшанської селищної ради", що створена відповідно до підпункту 23 пункту 1 Постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" № 807-ІХ від 17 липня 2020 року, та затверджена Кабінетом Міністрів України, ОСОБА_1 набув повноважень депутата Вільшанської селищної ради по округу № 2, та у розумінні "б" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України, є субєктом декларування та зобовязаний подавати декларацію відповідно до встановленого Законом порядку.

ОСОБА_1 попереджений про спеціальні обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції", та 22.11.2023 року щодо порядку подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в умовах воєнного стану, що визначений Законом України № 3384-ІХ від 20.09.2023 року.

За результами моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцй держави або місцевого самоврядування, які розміщені на офіційному веб-сайті Національного агенства, установлено, що ОСОБА_1 не припиняючи повноважень депутата Вільшанської селищної ради Черкаської області, лише 09.04.2024 в порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України "Про запобігання корупції" подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, за 2022 рік, за 2023 рік.

При розгляді адмінматеріалів, не спростовано тих обставин, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості вчинити згадані дії з дотриманням вимог антикорупційного законодавства та, що він не був обізнаний з обовязком подати своєчасно щорічні декларації, тому знаходжу переконливими твердження щодо цього питання.

Відповідно до частини 1 статті 172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та тягне за собою накладення штрафу від пятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так як склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-6 КУпАП, є формальним, то для наявності обєктивної сторони такого правопорушення закон вимагає встановлення лише діяння (дії або бездіяльності). Умисел при виконанні формальних складів полягає в усвідомленні протиправності дій і у навмисності протиправного поводження.

Про поважність причин несвоєчасного подання декларацій ОСОБА_1 , за 2021, 2022 та 2023 роки, як особи, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка підпадає під дію ЗУ "Про запобігання корупції" та є субєктом декларування, не заявлено та в суді не встановлено.

Крім визнання своєї вини ОСОБА_1 , факт вчинення ним вказаних адміністративних правопорушень стверджується протоколами № 369/2024, № 368/2024, № 367/2024 про вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією від 25.06.2024 року, рапортом оперуповноваженого УСР в Черкаській області ДСР Національної поліції України старший лейтенант поліції В. Грибенко за 03.05.2024, копією рішення Вільшанської селищної ради VІІІ скликання від 24 листопада 2020 року № 1- 1/VІІІ "Про початок повноважень депутатів Вільшанської селищної ради", де в резолютивній частині під номером 6 зазначений ОСОБА_1 округ № 2, копією Списку депутатів Вільшанської селищної ради VІІІ скликання, які попереджені про необхідність подання декларацій, згідно Закону України № 3384-ІХ від 20.09.2023 року "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в умовах воєнного стану"; відомостями Реєстру НАЗК щодо ОСОБА_1 та копіями декларацій за 2021 рік, 2022 рік та 2023 рік.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не надано.

Оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозвязку, з урахуванням рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України", в якому Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом", проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності й застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, відповідно до статті 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 до адмінвідповідальності притягується вперше, вину визнав.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, із застосуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в межах санкції, передбаченої с ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП (судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення), п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (встановлено ставку судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий у розмірі 605,60 грн..

Керуючись ст. ст. 33, 35, 36, 40-1, 172-6 ч. 1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення, за правилами статті 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) в прибуток держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

У відповідності до ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається до примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів із дня її винесення через Городищенський районний суд Черкаської області.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя Л. П. Синиця