ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1448/24 Справа № 175/4826/24 Суддя у 1-й інстанції - Білоусова О. М. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м.Кривий Ріг

02.07.2024р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу захисника Терещенка Д.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.04.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником ОСОБА_2 , який в апеляційній скарзі:

- вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування норм матеріального ат процесуального права, ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні без захисника, та не міг повною мірою реалізувати своє право на захист;

- вказує, що ОСОБА_1 визнав свою винуватість через неправильне розуміння суті справи, матеріали справи та відеозапис у його присутності судом не досліджувалися, він не мав достатніх знань для правильного розуміння справи, визнання винуватості ОСОБА_1 та сплата ним штрафу не є доказом його винуватості, та матеріали справи не містять доказів визнання ОСОБА_1 своєї винуватості;

- наголошує, що відеозаписом не зафіксовано руху транспортного засобу, та його керування саме ОСОБА_1 , відеозапис не повний, змісту спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими не зафіксовано;

- вважає, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», протиправність зупинки транспортного засобу може ставити під сумнів подальшу процедуру виявлення нетверезого водія;

- зазначає, що поліцейським не роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі незгоди із результатами алкотестеру він може пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, зі змісту протоколу встановлено, що ОСОБА_1 погодився із результатом алкотестеру, чи відмовився від його результату, особою має бути висловлена згода із поведеним оглядом;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином у судове засідання не прибув, захисник бажав прийняти участь у судовому засіданні в режимі відео конференції з особистих засобів зв`язку системи «Easy Con», проте, з технічних причин встановити відеозвязок не видалось можливим.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 336 КПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, переривання зв`язку тощо несе учасник провадження, який подав відповідне клопотання.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи вимоги ст.ст. 38, 268 КУпАП, керуючись принципом обов`язковості судового рішення, розумності строку розгляду справ про адміністративне правопорушення, не вбачає підстав для відкладення судового розгляду на іншу дату, оскільки сторона захисту свою позицію виклала в апеляційній скарзі, яку також додатково було доповнено, вимоги апеляційної скарги є зрозумілими, та, на переконання суду апеляційної, інстанції додаткового роз`яснення особисто захисником не потребують.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника Терещенка Д.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дійшов висновку про її залишення без задоволення за таких підстав.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 18.02.2024 року о 20 год. 31 год., по бульвару Краматорському міста Краматорськ., водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai Tucson» номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», результат тесту № 826 склав 1,94 %, чим порушив п.2.9а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх висновків про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду, рапорт, висновок алкотестеру «Drager Alcotest 6820», свідоцтво про повірку, диск з відеозаписом, та особисті покарання ОСОБА_1 про визнання своєї винуватості.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції встановив факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджено відеозаписом, встановив законність зупинки транспортного засобу різка зміна напрямку руху (відповідно до відеозапису рух юзом на проїзної частині), та законність висловленої працівником поліції вимоги проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння наявність ознак алкогольного сп`яніння, які виявлені при спілкуванні, та за результатом проведеного огляду встановлений стан алкогольного сп`яніння 1,94проміле, дослідив відеозапис, на якому зафіксовані вказані події, допитав безпосередньо у судовому засіданні ОСОБА_1 , який свою винуватість визнав, тим самим суд першої інстанції дослідив та оцінив докази у справі, як окремо так і у сукупності, встановивши ознаки складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції з рішенням суду першої інстанції погоджується, та не вбачає підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги захисника, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні без захисника, та не міг повною мірою реалізувати своє право на захист, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними, оскільки працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення право на захист було роз`яснено ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 визнав свою винуватість через неправильне розуміння суті справи, матеріали справи та відеозапис у його присутності судом не досліджувалися, він не мав достатніх знань для правильного розуміння справи, визнання винуватості ОСОБА_1 та сплата ним штрафу не є доказом його винуватості, та матеріали справи не містять доказів визнання ОСОБА_1 своєї винуватості, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними за таких підстав.

Щодо твердження захисника про неправильне розуміння суті справи та незнання ОСОБА_1 наслідків визнання ним винуватості, то такі твердження сторони захисну є неспроможними, оскільки ОСОБА_1 , як особа, яка має право на керування транспортним засобом, є особою, яка в установленому законом порядку отримала водійське посвідчення, тобто перед цим пройшла відповідне навчання на знання вимог ПДР України, та склала відповідні іспити, як теоретичні так і практичні.

Слід також наголосити, що обізнаність про заборону керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не є спеціальними знаннями, призначеними для певного кола осіб, а є загально відомою інформацією, яка висвітлюється щоденно у засобах ЗМІ та мережі Інтернет, зокрема про наслідки та відповідальність для винуватих осіб.

Доводи апеляційної скарги, що відеозаписом не зафіксовано руху транспортного засобу, та його керування саме ОСОБА_1 , відеозапис не повний, змісту спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими не зафіксовано, є безпідставними, оскільки на відеозапису зафіксовано, як автомобіль при русі проїзною частиною різко змінює напрямок свого руху, кілька раз рухається юзом та після його зупинки, в автомобілі крім ОСОБА_1 інші особи відсутні. Сумніви керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 у суду апеляційної інстанції відсутні.

З підстав викладених вище доводи апеляційної скарги захисника, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», протиправність зупинки транспортного засобу може ставити під сумнів подальшу процедуру виявлення нетверезого водія, також є неспроможними.

Доводи апеляційної скарги захисника, що поліцейським не роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі незгоди із результатами алкотестеру він може пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, зі змісту протоколу встановлено, що ОСОБА_1 погодився із результатом алкотестеру, чи відмовився від його результату, особою має бути висловлена згода із поведеним оглядом, є безпідставними, оскільки відповідно до відеозапису на питання працівника поліції щодо згоди із результатом продуття алкотестеру ОСОБА_1 відповів: «Так».

Таким чином доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП не мають під собою підґрунтя та не підлягають задоволенню, постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Терещенка Дмитра Володимировича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.04.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.04.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя