Справа № 467/911/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря Поплавської О.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 581849 від 19 червня 2024 року складеного поліцейським СРПП ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Іфіменко О.В., 19 червня 2024 року о 19 годині 44 хвилин на автодорозі Арбузинка- Новокрасне водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET Aveo, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосуванням приладу Alcotester «Drager» 6820, результат тесту склав 0,23 промиля, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, вказавши, що показник алкоголю в крові, не перевищує допустиму норму 0,24 промиля та не утворює склад адміністративного правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи та додані докази, дослідивши оптичний диск з відеозаписом, суд приходить до наступного.

Так, за змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Під юридичним складом адміністративного проступку, зазвичай, розуміють визначену адміністративно-правовими нормами сукупність ознак, що характеризують зовнішню і внутрішню сторони правопорушення і дають можливість кваліфікувати певне діяння саме як те чи інше конкретне адміністративне правопорушення. Ці ознаки інтегруються в чотирьох складових елементах, а саме: об`єкті, об`єктивній стороні, суб`єкті та суб`єктивній стороні. Відсутність будь-якого із названих елементів логічно кореспондується з відсутністю факту правопорушення. Об`єктом адміністративного правопорушення є суспільні відносини, врегульовані нормами адміністративного права, яким завдано шкоди адміністративним правопорушенням. Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення складають зовнішні ознаки та обставини, які його характеризують.

Склад адміністративного правопорушення визначається диспозицією окремих норм законодавства про адміністративні правопорушення.

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції № 1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 розділу 1 Інструкції № 1452).

Відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП та пунктів 1-7 розділу ІІ Інструкції № 1452 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться з застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться в присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (частина 2 статті 266 КУпАП).

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Водночас, для дотримання європейського стандарту доведення вини «поза розумних сумнівів» недостатньо, щоб версія, викладена у протоколі, була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи (постанова Верховного Суду (ККС) від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19, від 2 березня 2021 року справа № 750/5469/18, провадження № 51-6103км20).

Судом встановлено, що 19 червня 2024 року о 19 годині 44 хвилин на автодорозі Арбузинка-Новокрасне водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET Aveo, номерний знак НОМЕР_2 та був зупинений працівниками патрульної поліції.

На місці зупинки у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини роту, та проведено огляд з використанням спеціальних технічних засобів - газоаналізатора Alkotest 6820 (вир.Drager).

За результатами огляду ОСОБА_1 на місці зупинки виявлено склад алкоголю у крові 0,23 о/оо, про що свідчать результати тесту № 624 (а.с.2).

За наслідками обстеження складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння за підписом ОСОБА_1 (а.с.4), а також протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 581849 (далі Протокол), в якому вказаний час (19 червня 2024 року 19 год. 44 хв.) та місце вчинення правопорушення, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом CHEVROLET Aveo, номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alkotesta 6820 (Drager), результат 0,23 о/оо, що є порушенням вимог пункту 2.9.а Правил та вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КупАП (а.с. 1).

Від надання письмових пояснень на місці зупинки ОСОБА_1 відмовився (а.с. 1).

За технічним визначенням газоаналізатором (алкотестер) є прилад для визначення кількості алкоголю в крові (без аналізу крові безпосередньо) шляхом вимірювання концентрації парів спирту у видихуваному повітрі та застосування коефіцієнтів перерахунку, що визначаються експериментально.

Газоаналізатор Alkotesta 6820 (Drager) відповідає європейському стандарту ЕN 15964:2011, що наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1494 від 30 грудня 2014 року прийнято як національний стандарт, відповідає Технічному регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затверджених постановою КМУ № 9 від 13 січня 2016 року та Технічному регламенту щодо медичних виробів, затверджених постановою КМУ № 753 від 2 жовтня 2013 року.

За технічними характеристиками цього газоаналізатора діапазон вимірювання: масова концентрація алкоголю у видихуваному повітрі від 0 до 2,5 мг/л (відношення маси етанолу у видихуваному повітрі до об`єму цього повітря, зведеного до температури 34 °C та тиску 1013 гПа); масова концентрація алкоголю в крові від 0 до 5 ‰ (відношення маси етанолу в крові до об`єму крові за температури 20 °C).

Границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка (Д): ± 0,04 ‰ у діапазоні від 0 до 0,4 ‰; відносна похибка (д): ± 10 % у діапазоні понад 0,4 ‰ (а.с.21).

За таких технічних даних та з урахуванням виявленого показника алкоголю в крові ОСОБА_1 (0,23‰) допустима абсолютна похибка складає 0,04‰.

Крім того, відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 8 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською РСР 25 квітня 1974 року, зі змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 1травня 1971 року, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається (‰).

Отже, враховуючи допустимий граничний рівень алкоголю в крові 0,2 ‰ (пункт 7 розділу ІІ Інструкції № 1452) та допустиму абсолютну похибку рівня алкоголю в крові - 0,04‰, показник газоаналізатора Alkotesta 6820 (Drager) за наслідками огляду ОСОБА_1 0,23‰ викликає обґрунтований сумнів в тому, що ця особа керувала транспортним засобом з таким показником алкоголю в крові, який перевищує допустиму норму та утворює склад адміністративного правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Виходячи з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь, апеляційний суд вважає, що Протокол, який складено працівниками патрульної поліції з посиланням за частиною 2 статті 266 КУпАП та пунктом 7 розділу ІІ Інструкції № 1452, у сукупності з іншими доказами (результатом тестування, актом огляду) не може забезпечити такий рівень доказування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, який би не залишав «розумних сумнівів» у доведеності цієї події.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу на умови складання протоколу про адміністративне правопорушення, враховує показники вмісту алкоголю в крові водія та можливу похибку технічного засобу, тому вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є не доведена належними та допустимими доказами у поза розумний сумнів,що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст. 247, 251, 252, 255, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова