КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника Барбона П.О. на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 13 березня 2024 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 13 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою судді, OvodSkirtaIurii31 січня 2024 року о 00 годині 00 хвилин, у м. Києві, по вул. Є. Сверстюка, 52/1, керував автомобілем «Hummer H3», н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя.

Огляд особи на стан сп`яніння проводився за згодою водія на місці зупинки за допомогою приладу «DRAGER ALCOTEST» (результат огляду - 1,73 проміле). Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Барбон П.О., вважаючи судове рішення незаконним, просить постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2024 року скасувати та справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Захисник вважає, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду справи, справу розглянуто не об`єктивно, з обвинувальним нахилом, упереджено, з грубим порушенням норм як матеріального, так і процесуального права, не надано правової оцінки тим доказам, які надано поліцейським, не взято до уваги доводи, пояснення та клопотання сторони захисту, справу розглянуто без особи, яка притягається до відповідальності, внаслідок чого було винесено незаконне рішення.

В обґрунтуваннях своїх вимог захисник зазначає, що в даній ситуації ОСОБА_1 не був водієм у розумінні п. 1.10 ПДР України, оскільки автомобілем він не керував, автомобіль не перебував в русі на початок відеозапису з боді-камер поліцейських.

Докази про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та автомобіль взагалі рухався в справі відсутні, а тому і відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Апелянт звертає на те, що відповідно до ч. 3 вказаної статті, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

В даному випадку автомобіль Ovod Skirta Iurii працівниками поліції не зупинявся, підтверджень того, що зупинка автомобіля була з підстав визначених в ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» в справі відсутні.

Тобто, апелянт вказує на те, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, які нібито були виявлені у ОСОБА_1 , ніяким чином працівниками поліції виявлено та перевірено не було, матеріали відеозапису цього не містять, а тому підстав пропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у працівників поліції не було.

Також, в порушення п.п. 5, 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, інспектор поліції не роз`яснив права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, про що робиться відмітка у протоколі.

Захисник посилається на те, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є порушенням процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння та оформлення його результатів.

Враховуючи вищевказане, апелянт вважає, що працівники поліції під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 не дотримались вимог закону.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисник Барбон П.О., будучи належним чином повідомленими про час розгляду справи, не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2024 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 527249 від 31 січня 2024 року, даними тесту приладу «DRAGER» № 5075 від 31 січня 2024 року, результат огляду склав 1,73 ‰; даними копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 571820 від 31.01.2024 року, направленням на огляд водія транспортного засобу Ovod Skirta Iurii до КМНКЛ "Соціотерапія" з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції; даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписами з нагрудної відео камери патрульного поліцейського 470245, 472346.

З наведених документів убачається, що 31 січня 2024 року о 00 годині 00 хвилин, у м. Києві, по вул. Є. Сверстюка, 52/1, Ovod Skirta Iurii керував автомобілем «Hummer H3», н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом є безпідставними.

Так, з відеозапису з боді камери поліцейського убачається, що працівники поліції переслідували автомобіль «Hummer H3», н/з НОМЕР_1 , яким, як згодом виявилося керував Ovod Skirta Iurii.

Під час переслідування вказаного автомобіля поліцейські повідомили по радіоефіру про те, що вказаний автомобіль рухається без зупинки в сторону вул. Соборності, проте потім дали відбій, оскільки автомобіль зупинився.

Після зупинки автомобіля поліцейський, підійшовши до водія, намагався з`ясувати чому водій не ввімкнув показчик повороту та не зупинився на вимогу поліцейського, проте відповіді від водія не отримав.

За порушення п. 9.2 (б) ПДР України, яке полягало у тому, що 31 січня 2023 року водій не увімкнув показчик повороту відповідного напрямку під час зміни напрямку руху, на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень, про що поліцейський склав відповідну постанову серії БАБ № 571820 від 31.01.2024 року.

Отже, наведеними доказами підтверджується, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції з дотриманням вимог ст. 35 Закону України "Про національну поліцію".

Під час спілкування поліцейського з водієм ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, у зв`язку з чим водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "DRAGER", на що водій погодився та пройшов такий огляд. Результат огляду водія склав 1,73 ‰.

Доводи апелянта про те, що на відеозаписі не зафіксовано у водія ознак сп`яніння, а тому підстав пропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у працівників поліції не було є безпідставними, оскільки відеозапис з бодікамери поліцейського об`єктивно не може зафіксувати такі ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння обличчя, проте нестійка ході водія на відеозаписі зафіксована.

Доводи апеляційної скарги про те, що з відео файлів не вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснювались права, передбачені ст. 268 КУпАП, та ст. 63 Конституції України, спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 під розписку були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП, що підтверджується власноручним підписом водія.

Доводи захисника про те, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, є безпідставними, оскільки згідно з відеозаписом Ovod Skirta Iurii був відсторонений від керування транспортним засобом та йому було запропоновано знайти тверезого водія.

Відсутність в матеріалах справи документальних відомостей про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, сама по собі не свідчить про те, що такого відсторонення не було.

Окрім того, вимога відсторонення водія від керування транспортним засобом, передбачена частиною першою статті 266 КУпАП, не впливає на порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння, передбачений частинами другою-четвертою вказаної статті, та не тягне наслідків, передбачених частиною п`ятої цієї статті.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 суддею районного суду дотримано вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зокрема, всебічно, повно та об`єктивно з`ясовано обставини справи, постанова судді відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП, тому суддя апеляційного суду не приймає до уваги доводи апеляції захисника про порушення суддею районного суду вимог процесуального закону.

За таких обставин суддя апеляційного суду не убачає підстав для скасування постанови судді Дніпровського районного суду міста Києва від 13 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 13 березня 2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Барбона П.О. - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська