П О С Т А Н О В А

іменем України

08 липня 2024 року м.Снігурівка

справа № 485/1265/24

провадження №3/485/673/24

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Бодрова О.П., за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.3 ст.156 КУпАП,

установила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №359500 від 05.06.2024, 05 червня 2024 року близько 11:00 за адресою: вул.Привокзальна, буд.28, м.Снігурівка Баштанського району Миколаївської області, у магазині «Зручний 100%», ОСОБА_1 здійснив торгівлю з рук сигарет «Palermo» без марок акцизного податку за ціною 55 грн за пачку, чим порушила вимоги ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 156 КУпАП.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до диспозиції частини 3 статті 156 КУпАП адміністративним правопорушенням є: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Зазначена норма закону є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

Проте, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», але без зазначення частини ст. 15-3 даного Закону, яка містить в собі 10 (десять) частини.

Разом з тим, суддя констатує, що на момент складання протоколу вказаний Закон (№ 481/95-ВР від 19.12.1995) діяв у редакції від 22.01.2024 та мав і має назву Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Окрім того, вивчивши зміст протоколу про адміністративне встановлено, що у фабулі фактично відображено два склади адміністративного правопорушення, які кваліфікуються за двома різними частинами статті 156 КУпАП.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано склад адміністративного правопорушення та підсумкову кваліфікацію діяння, вчиненого ОСОБА_1 , міститься посилання на не чинну редакцію нормативно-правового акту.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП , суддя виходить із того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим та безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Беручи до уваги вищевикладене, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у такому вигляді, через його істотні недоліки, не може бути предметом судового розгляду, оскільки зазначені фактичні обставини, які поставлені у вину ОСОБА_1 , є фактично невизначеними та неконкретними.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, оскільки протокол про адміністративне правопорушення фактично не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, за наявності вказаних недоліків, які позбавляють можливості всебічно і повно з`ясувати обставини справи, у відповідності до вимог статей 256, 278 КУпАП, справа підлягає поверненню на доопрацювання органу, від якого надійшов до суду протокол про адміністративне правопорушення, для виконання вимог частини 1 статті 256 КУпАП.

Доопрацьовану справу про адміністративне правопорушення необхідно повернути до суду з урахуванням вимог частини 2 статті 38 КУпАП, за змістом якої, у справах про адміністративні правопорушення, що підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Також звертаю увагу, що усунення недоліків у протоколі повинно бути проведено з безумовним виконанням вимог статті 256 КУпАП України та ознайомленням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зі змістом Протоколу після усунення недоліків.

Керуючись пунктом 2 частини 1 статті 278 КУпАП, суддя

постановила:

Повернути до ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП, для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П.Бодрова