Справа №521/6440/24
Провадження №3/521/4971/24

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Гуревського В.К., при секретарі Федорової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Пустомитівським ВГУДМС України у Львівській області 02 червня 2022 року, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №535479 від 09 квітня 2024 року, вбачається, що 08 квітня 2024 року об 23 годинні 53 хвилин в м. Одеса по вулиці М`ясоїдівській водій ОСОБА_1 керував електросамокатом Jet № 200/691, в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено на підставі акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проводився за допомогою «Drager», Alcotest 7510, прилад ARFM - 0280, тест 834, результат позитивний, вміст 1,17 % алкоголю в крові, та зафіксовано на камеру №471562, №470877, №470409, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом інспектором відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №535479 від 09 квітня 2024 року, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Федак Ростислав Романович надав до суду клопотання, за яким просить закрити провадження про адміністративне правопорушення, розпочате відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу такого правопорушення, посилаючись на таке.

Фабула (згідно протоколу про адміністративне правопорушення): 08 квітня 2024 року о 23 годині 53 хвилин в м. Одесі по вул. М`ясоїдівській, 30, громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував електросамокатом ТОВ «ТЕТ» №200/691 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «DRAGER», «Alkotest-7510», ARFM 0280, тест №834, результат позитивний - 1,17%.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

09 квітня 2024 року о 00 годині 15 хвилин працівником поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №535479.

Вказаний протокол складений поліцейським відносно ОСОБА_3 безпідставно, з надуманих мотивів, а тому є незаконним і справа щодо його розгляду підлягає закриттю з таких причин.

Як видно із запису у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №535479, що ОСОБА_4 своїми діями, керуючи електросамокатом, порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Згідно вимог ПДР України, пункт 2.9 «а» є структурною частиною Розділу 2 цих Правил, який, в цілому, має назву: «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» і стосується лише вказаної категорії учасників дорожнього руху. Для того, щоб встановити, чи є ОСОБА_3 , який керував електросамокатом у стані алкогольного сп`яніння, суб`єктом вміненого йому адміністративного правопорушення, слід звернутися до вимог п. 1.10 ПДР України, який тлумачить значення термінів, що наведені у цих Правилах.

Зокрема, там вказано, що: «Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі».

«Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна, цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном, потужністю понад 3 кіловати.

«Транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

З наведеного вище випливає, що електросамокат, яким керував ОСОБА_1 обладнаний електробатареєю, потужністю значно меншою за 3 кіловати, а отже, він не є механічним транспортним засобом. Керування ним не потребує наявності у кермувальника посвідчення водія відповідної категорії чи спеціального дозволу, оскільки Правилами дорожнього руху України таке не передбачено і не визначено статус цього механізму, сам поліцейський у протоколі не вказує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Тому ОСОБА_1 жодним чином не порушив вимог п. 2.9 «а» ПДР України, оскільки він не був водієм механічного транспортного засобу, а є лише кермувальником невизначеного Правилами механізму.

В зв`язку із викладеним, можна зробити висновок, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши пояснення представника ОСОБА_5 , заслухавши в судовому засіданні представника ОСОБА_5 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2013 року терміни вживаються в такому значенні:

-електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

-легкий персональний електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;

-низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають при використанні транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та створенні/використанні інфраструктури для них.

З огляду на викладені вимоги Закону на особу, яка керує електричним колісним транспортним засобом, поширюється процедура огляду на стан сп`яніння як на водія транспортного засобу.

Згідно статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» вказано вичерпні підстави зупинення транспортного засобу співробітниками поліції:

1. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

2. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

3. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

У адміністративній справі немає підтвердження правомірності зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 о 23:53 год.

На відеозапису з камер поліцейських вбачається, що поліцейський зауважив, що зупинив водіїв електросамокатів з метою попередження про заборону рухатися в два ряди. Факт такого порушення не зафіксований. На іншому відео, наданому до справи, автомобіль поліцейських рухається за кермувальниками електросамокатів, які зупинилися на світлофорі на заборонений для руху червоний сигнал світлофору, особи цих осіб не встановлювалися та ідн6нтифікувати будь-кого з них як ОСОБА_1 не вбачається можливим.

Тому, не вбачається правомірною зупинка поліцейськими ОСОБА_1 , що суперечить Закону України «Про дорожній рух» й ПДР, і є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі процедура огляду водія, неправомірними за правовим принципом «плодів зіпсованого дерева».

Відповідно транспортний засіб був зупинений в порушення вимог чинного законодавства, тобто незаконно.

Для того, щоб вимагати від водія пройти огляд на стан сп`яніння, поліція має довести законність його зупинки.

Зупинка транспортного засобу поліцією «просто так» не є законною, тому всі подальші вимоги поліції до водія, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний.

Як вбачається із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснювати законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Отже, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які слід було зупиняти транспортний засіб, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таких висновків дійшов Чернівецький апеляційний суд у рішенні 13 жовтня 2022 року по справі № 718/1824/22 і вони узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

Проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 здійснювалося з порушення вимог чинного законодавства.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 2, 3 Розділу II інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - Поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Пунктом 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З дослідженого судом відеозапису на СО диску з місця події з нагрудних камер працівників поліції, який долучено до матеріалів справи, не вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено порядок застосування технічного засобу, право на ознайомлення з сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу.

З вказаного відеозапису, під час проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням технічного засобу, не можливо встановити, що ОСОБА_1 обрав запропонований йому на вибір мундштук, який у подальшому був розпакований поліцейським та вставлений у прилад для подальшого проходження ОСОБА_1 тесту.

Аналогічна позиція викладена у постанові Одеського апеляційного суду від 12.05.2023 р. по справі № 521/4547/23.

Із доданого до матеріалів даної справи відеоматеріалу убачається, що під час розгляду даної справи співробітником поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП тощо.

ОСОБА_1 задає питання працівникам поліції щодо наслідків проходження тесту, але роз`яснень в установленому законом порядку не отримує.

Не роз`яснено ОСОБА_1 можливість проходження огляду в найближчому медичному закладі у разі не згоди з показниками приладу.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу правопорушення, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак, у вказаній справі вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, що свідчить про відсутність в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вище викладене, в матеріалах справи відсутні достатні і беззаперечні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (n. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку із зазначеним, викладені у протоколі обставини залишають місце «розумному сумніву», що випливає із сукупності ознак та не спростованих достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених презумцій вини ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, на підставі чого суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, та керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду (судді) у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий Гуревський В.К.