КРИНИЧАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 178/1759/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року суддя Криничанського районного суду Дніпропетровської області Лісняк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції № 6 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , студента 3 курсу Металургійного фахового коледжу, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 2 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

25 червня 2024 року о 16 год. 25 хв. на автошляху с.Семенівка-с.Любомирівка, що на території Кам`янського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при цьому права керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило, про причину неявки не повідомив.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Причетність ОСОБА_1 до скоєного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161. Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 673374 від 25.06.2024 р., який складений у відповідності до вимог ст.ст.256, 266 КУпАП і де викладено обставини скоєння адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ті обставини, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, суд приходить до висновку про застосування до правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч.2 ст. 126, ст. 284 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору на користь держави.

Протягом 10 днів з дня її винесення постанова може бути оскаржена через Криничанський районний суд Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя:

В. В. Лісняк