Номер провадження: 33/813/1192/24
Головуючий у першій інстанції Маркарова С.В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Лупши В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 25.01.2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 044476 16.05.2023 року зазанчено, що 16.05.2023 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Opel номерний знак НОМЕР_1 по вул. Кримській, 117 у м. Херсоні знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10.2001 року № 1306 водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушення, передбаченим ч.1 статті 130 КУпАП.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокатТихоша С.М.подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25.01.2024 року постановити нову постанову, якою закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення .

Разом із апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявиви клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 25.01.2024 року, обґрунтовувати тим, що оскаржувану постанову отримали в кабінеті підсистеми Електронний суд лише 05.04.2024 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_2 на доступ до правосуддя, так як судом першої інстанції не надано належної правової оцінки клопотанням сторони захисту про долучення анкетних даних представника ОСОБА_1 з метою забезпечення доступу до електронного кабінету в підсистемі Електронний суд, а також залишено поза увагою чисельні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з власних електронних засобів.

Зазначали, що судом першої інстанції не взято до уваги при прийнятті оскаржуваної постанови факт того, що поліцейськими в порушення вимог ст. 35 ЗУ Про Національну поліцію не було повідомлено ОСОБА_2 причину зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення адвоката Тихоши С.М., ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Щодо строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Оскаржувана постанова Малиновського районного суду м. Одеси була ухвалена 25 січня 2024 року . Матеріали справи не містять відомостей про направлення ОСОБА_2 та його представнику копії постанови. Про існування постанови ОСОБА_2 та його представнику стало відомо лише 05 квітня 2024 року, за допомогою підсистеми Електронний суд.

Враховуючи, що у межах строку на апеляційне оскарження сторона захисту копію оскаржуваної постанови не отримували, а ОСОБА_2 та його захисник отримали копію постанови лише 05 квітня 2024 року , з метою забезпечення права учасників справи на доступ до правосуддя та перегляд справи судом вищого рівня, що є складовою права на справедливий суд, апеляційний суд, вважає можливим поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови від 25.01.2024 стосовно ОСОБА_2 ..

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно результату газоаналізатору Alcotest Drager ARLM-0326 вбачається, що при перевірці водія ОСОБА_2 на вміст алкоголю в крові на час зупинки за управлінням транспортного засобу, у останнього було виявлено 0,67 % алкоголю в крові.

У матеріалах справи міститься роздруківка результату газоаналізатора приладу «Alcotest Drager ARLM-0326», з якої вбачається, що останнє калібрування було 26.05.2022 року.

Таким чином, враховуючи те, що газоаналізатор «Alcotest Drager ARLM-0326», своєчасно пройшов калібрування та повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, підстав не довіряти його показанням немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_2 .

Актом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу Alcotest Drager ARLM-0326, вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння позитивний 0,67 проміле, з результатом якого останній погодився, що підтверджується його підписом в акті. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення, підписаний Alcotest Drager ARLM-0326 без жодних зауважень, що також фактично підтверджує його згоду з результатом проведеного огляду.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема відеозапису з відеокамери поліцейського, незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейським, та вимоги провести огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2 не заявляв.

Вина водія ОСОБА_2 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 044476; чеком DRAGER ( результат 0,67 проміле); -актом огляду на стан сп`яніння (результат 0,67 проміле) - направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого виду сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.05.2023 р; -відеозаписом порушення на 1-му диску з портативного реєстратора №470534 та №471634.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що судом першої інстанції було порушено право на доступ до правосуддя ОСОБА_2 , що виразились у ненаданні належної правової оцінки судом першої інстанції клопотанням сторони захисту стосовно проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду з власних електронних засобів є частково слушними, апеляційний суд вважає, що дійсно судом першої інстанції не в повні мірі забезпечено дистанційну участь представника ОСОБА_2 у судовому розгляді , однак апеляційним судом реалізовано таке право сзахисника , крім того, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, що являється суспільно небезпечним, апеляційний суд, оцінивши суть справи та в котнтесті дії принципу пропорційності та дінамічного тлумачення Конвенції, вважає, що такі порушення процесуального порядку не є співмірними із вчиненим правопорушенням ОСОБА_2 і не можуть бути підставою для звільнення останнього від відповідальності передбаченої санкції статті 130 КУпАП.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції не взято до уваги при прийнятті оскаржуваної постанови факт того, що поліцейськими в порушення вимог ст. 35 ЗУ Про Національну поліцію не було повідомлено ОСОБА_2 причину зупинки транспортного засобу під його керуванням, але ж апеляційний суд зазначає, що такі доводи не обґрунтовано належними та допустимими доказами, не оскаржено у встановленому порядку дії працівників поліції, тому такі доводи судом апеляційної інстанції вирішено залишити без задоволення та сприймаються як спосіб ухилення від відповідальності,

Отже, по справі не встановлено таких обставин, які б стали підставою для скасування судового рішення.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для зміни постанови суду з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 25 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 25.01.2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 22 травня 2024 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький