Номер провадження: 33/813/1434/24
Номер справи місцевого суду: 523/3700/24
Головуючий у першій інстанції Позняк В. С.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

встановив:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу, із стягненням судового збору у розмірі 605,60 грн., з зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

З вказаної постанови вбачається, що 24.02.2024 року о 21:40 год., водій ОСОБА_1 рухаючись по вул. Заболотного 22 Б в м. Одесі, керував транспортним засобом ВАЗ державний номер НОМЕР_1 , повторно протягом року, не маючи права керування таким транспортним засобом. Тим самим порушив вимоги. 2.1 А Правил дорожнього руху.

Відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)в діях ОСОБА_1 не вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, зважаючи на відсутність фіксації факту керування транспортним засобом;

2)взаємовиключними є формулювання суду про «керування» транспортним засобом і «зупинки в невстановленому місці»;

3)із наданих до суду матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме: протоколу, довідки ІПНП, дисків складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП в діях ОСОБА_1 не вбачається, натомість вбачається зловживання співробітників поліції в реалізації повноважень щодо ОСОБА_1 ;

4)із наданих відеозаписів не вбачається з якої причини та з яких підстав згідно ст. 32 Закону України «Про національну поліцію України» від 02 липня 2015 року працівники поліції попросили надати документи для перевірки;

5)протягом двох годин, транспортний засіб ВАЗ державний номер НОМЕР_1 стояв і нібито перешкоджав руху, однак працівники поліції не намагалися його прибрати, а навпаки самі своїми транспортними засобами перегородили проїзд, отже працівники поліції не мали на меті завадити правопорушенню, а хотіли заволодіти транспортним засобом;

6)відеозапис є неналежним доказом у справі, оскільки існують розбіжності у часі запису події та складанні протоколу, крім того відсутні інші докази у справі: пояснення свідків, рапорти, тощо;

7)багато порушень з боку працівників поліції, а саме: протиправно наділи кайданки на ОСОБА_1 , під час повітряної тривоги не здійснили заходів щодо евакуації ОСОБА_1 до безпечного місця.

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Одеський апеляційний суд належним чином сповіщав ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про розгляд справи на 26 червня 2024 року на 10:30 год. В судове засідання ОСОБА_1 та його представник не з`явилися, причин свої неявки суду не повідомили.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 та його представника.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №731692 від 24.02.2024 року з якого вбачається, що 24.02.2024 року о 21:40 год. в м. Одеса по вул. Ак. Заболотного, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ державний номер НОМЕР_1 , повторно протягом року, не маючи права керування таким транспортним засобом. Тим самим порушив вимоги п. 2.1 А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП;

-довідка з НПУ ДПП управління патрульної поліції в Одеській області з якої вбачається, що відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика», станом на 24.02.2024 року водійське посвідчення ОСОБА_1 НОМЕР_2 , анулюване вид. вперше;

-довідка з НПУ ДПП управління патрульної поліції в Одеській області з якої вбачається, що відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика», станом на 24.02.2024 року, громадянин ОСОБА_1 протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

-постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №810472 від 28.12.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , 28.12.2023 року о 13:37 год. по дорозі М-05 (Київ-Одеса) 78, керував транспортним засобом ВАЗ державний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.. 2.1 А, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Даною постановою до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 3400 грн.;

-диск з відеозаписом, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що 24.02.2024 року о 21:40 год. в м. Одеса по вул. Заболотного, 22 Б, працівник поліції підійшов до транспортного засобу ВАЗ державний номер НОМЕР_1 , в даному транспортному засобі, за кермом сидів водій ОСОБА_1 . Працівник поліції декілька разів постукала у вікно, водій прокинувся та відкрив вікно. Працівник поліції спитала чи все добре у водія, на що останній відповів, що так все добре, він просто спав у машині. Працівник поліції сказала водію, що не треба брехати, бо вона декілька хвили тому назад проїжджала, та не бачила щоб транспортний засіб ОСОБА_1 так стояв. ОСОБА_1 попросив дозволу вийти із транспортного засобу, та попросив, щоб йому показали, як так він стоїть. Працівники поліції повідомили, що транспортний засіб припаркований таким чином, що перекрив в`їзд на прибудинкову територію. ОСОБА_1 сказав, що він так не стояв, на що працівники поліції його спитали, що може транспортний засіб сам по собі приїхав та неправильно припаркувався. ОСОБА_1 сказав, шо він сидів у гаражі, на що поліцейські йому зауважили на те, що не треба було виїжджати із гаража. Потім, після розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 вирішив від них втекти. Був спійманий працівниками поліції, які одягнули на останнього кайданки. Один із працівників поліції повертаючись до службових автомобілів, після того як піймали ОСОБА_1 зустрів чоловіка, який повідомив про те, що ОСОБА_1 заводив свій транспортний засіб та намагався їздити на ньому. Потім працівники поліції звірили по базі та з`ясували, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами ще у 2022рокці, а 28.12.2023 року відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Працівники поліції провели поверхневу перевірку транспортного засобу. Склали адміністративний протокол за адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП. Від надання пояснень та підписання протоколу ОСОБА_3 відмовився.

Посилання ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на те, що його діях не вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, зважаючи на відсутність фіксації факту керування транспортним засобом не заслуговують на увагу з огляду на те, що із відеозапису вбачається, що свідок вказав на те, що ОСОБА_1 заводив свій транспортний засіб. Крім того, сам ОСОБА_1 пояснював, що він сидів у гаражі, а потім опинився на вулиці у машині, при цьому ОСОБА_1 знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння (про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №731691 за ч. 1 ст. 130 КУпАП), тому і сам не міг пояснити, яким чином його транспортний засіб перекрив в`їзд до прибудинкової території іншим транспортним засобам.

Посилання апеляційної скарги на те, що із наданих до суду матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме: протоколу, довідки ІПНП, дисків складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП в діях ОСОБА_1 не вбачається, натомість вбачається зловживання співробітників поліції в реалізації повноважень щодо ОСОБА_1 спростовується наступним.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Відповідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, в протоколі серії ААД №731692 від 24.02.2024 року вказано, що в зазначений день та час ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ державний номер НОМЕР_1 , повторно протягом року, не маючи права керування таким транспортним засобом, тим самим порушив вимоги п. 2.1 А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Також до протоколу долучені наступні докази, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №731692 від 24.02.2024 року, довідка з НПУ ДПП управління патрульної поліції в Одеській області про отримання (неотримання) особою посвідчення водія, довідка з НПУ ДПП управління патрульної поліції в Одеській області про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №810472 від 28.12.2023 року, диск з відеозаписом.

З наданих суду доказів вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: ААД №731692 від 24.02.2024 року, яким зафіксовано місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 знаходився за кермом транспортного засобу ВАЗ державний номер НОМЕР_1 , довідкою з НПУ ДПП управління патрульної поліції в Одеській області про анулювання посвідчення водія, довідкою з НПУ ДПП управління патрульної поліції в Одеській області про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №810472 від 28.12.2023 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, оглянутим відеозаписом, на якому зафіксована подія викладеного адміністративного правопорушення.

Посилання апеляційної скарги на те що відеозапис, який долучено до матеріалів справи є недопустимим та належним доказом у справі з підстав того, що містить розбіжності у часі запису події та складанні протоколу, крім того відсутні інші докази у справі: пояснення свідків, рапорти, тощо, спростовується наступним.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція), визначено, що кінозйомка та відеозапис це процеси фіксації динамічних властивостей об`єктів, подій, явищ за допомогою кіно- або відеокамери. Кінозйомка проводиться на фотоматеріалах, відеозапис - на цифрових носіях інформації.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу (п. 5 розділу ІІ Інструкції).

Крім того, слід зазначити, що відеозапис є об`єктивним доказом, оскільки унеможливлює суб`єктивне висвітлення поліцейським або іншими особами обставин справи.

Дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис у сукупності з іншими матеріалами адміністративної справи, апеляційний суд приходить до висновку, що даний відеозапис є належним, допустимим і достатніми, оскільки відображає вчинене адміністративне правопорушення у день, час та у місці, що зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджується з наданими поліцейськими іншими доказами та не суперечать ним, а доповнюють матеріали справи. Тобто, у апеляційного суду відсутні сумніви у недостовірності даних відеозаписів.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, не вказав заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Крім того, вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

З відкритих джерел, а саме з ЄДРСР вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, за порушенням ним правил дорожнього руху, які носять систематичний характер. Так, ОСОБА_1 постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.05.2018 року був притягнутий до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП; постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 29.09.2022 року був притягнутий до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП, постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.04.2024 року притягнутий до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП; постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.05.2024 року притягнутий до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 173 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що із наданих відеозаписів не вбачається з якої причини та з яких підстав згідно ст. 32 Закону України «Про національну поліцію України» від 02 липня 2015 року працівники поліції попросили надати документи для перевірки, апеляційний суд зауважує, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №2102-ІХ від 24.02.2022 на території України оголошений воєнний стан у зв`язку з військовою агресію російської федерації проти України, строк якого в подальшому було неодноразово продовжено Указами Президента України.

Згідно із п. 7 ч. 1ст. 8Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року із змінами, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (уразі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних праві свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану як перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Відповідно до вимог п. 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, з огляду на те, що останній, внаслідок порушення п.п. 2.1 а ПДР, повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи на те права (керування таким транспортним засобом).

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи положення ст. 251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Посилання представника на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права зводяться до його незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Враховуючи наведене, підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови районного суду відсутні.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова