Справа № 366/1470/24
Провадження № 3/366/1202/24
ПОСТАНОВА

19.07.2024 смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши клопотання потерпілого ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працює у ТОВ «Прайд» (м. Чорнобиль), проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

19.01.2024 справа надійшла до суду.

27.06.2024: справи об`єднані в одне провадження, якому присвоєно реквізити: справа № 366/1470/24, провадження № 3/366/1202/24; від відділення поліції № 1 (смт. Іванків) Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській області інформацію про те:

чи звертались (приходили) 06.05.2024 та 07.05.2024 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до зазначеного відділення поліції та чи передавали працівникам поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 чи іншим працівникам поліції відеореєстратор з автомобіля марки Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , для долучення його чи відомостей з нього як доказів у справі про адміністративне правопорушення (долучення до протоколів про адміністративне правопорушення) та чи подавали вони відповідні клопотання про приєднання доказів.

Якщо так, зобов`язати відділення поліції № 1 (смт. Іванків) Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській області надати суду відомості з відеореєстратора (на окремому носії інформації чи сам відеореєстратор), надані ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Якщо ні, надати суду обґрунтовану відповідь та підтверджуючі документи про відсутність факту такого звернення (прибуття зазначених осіб до відділення поліції).

Судове засідання з розгляду справи відкладено на 08 год. 30 хв. 18.07.2024.

18.07.2024 від захисника ОСОБА_7 , адвоката Працюка В.Л. до суду надійшло клопотання, у якому він просив:

відкласти розгляд справи на іншу дату;

витребувати Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 на наявність алкогольного сп`яніння;

викликати у якості свідка у судове засідання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 .

Зазначене клопотання задоволено у повному обсязі.

18.07.2024 від потерпілого у справі ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання, у якому він просить викликати у судове засідання у якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Клопотання мотивоване тим, що представник ОСОБА_2 , Тарасова Л. у судовому засіданні 27.06.2024 зазначила про те, що ОСОБА_2 транспортним засобом не керував, а був пасажиром. Водієм автомобіля був ОСОБА_11 .

Потерпілий вважає такі пояснення неправдивими, він твердо переконаний, що автомобілем керував ОСОБА_2 , і свідки, яких він просить викликати у судове засідання можуть підтвердити його позицію. Також потерпілий зазначив, що гарантує прибуття свідків у судове засідання 29.07.2024.

Розглянувши клопотання, суддя приходить до такого.

Відповідно до ч.ч. 2 ст. 269 КУпАП потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, потерпілий має право заявляти клопотання, які стосуються розгляду справи, у тому числі про виклик і допит свідків.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

У відповідності до вимог ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

За приписом ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» - висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У постанові від 27.06.2019 у справі № 560/751/17, Верховний Суд визначив, що показання свідків не є належними доказами у справі, оскільки такі свідки у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Верховний Суд у цій постанові наголосив судам на неухильному вжитті заходів щодо встановлення фактичних обставин справи.

При цьому, у своїй прецедентній практиці, даючи тлумачення Конвенції, Європейський Суд неодноразово повторював, що з метою забезпечення змагальності процесу всі докази мають, як правило, подаватися у відкритому судовому засіданні у присутності обвинуваченого. Існують винятки з цього принципу, але вони не можуть призводити до порушення права на захист. За деяких обставин може виникнути потреба у використанні показань, отриманих на етапі розслідування. Якщо підсудному було надано достатню й належну можливість спростувати такі показання при їх оголошенні або на пізнішому етапі провадження, саме по собі їх прийняття як доказів не суперечитиме вимогам пункту 1 та підпункту «d» пункту 3 статті 6 Конвенції. Але, з цього природно випливає, що у разі, якщо обвинувальний вирок виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, яку обвинувачений (підсудний) не мав можливості допитати особисто чи домогтися її допиту під час розслідування справи або судового розгляду, права сторони захисту виявляються обмеженими настільки, що передбачені статтею 6 Конвенції гарантії виявляються порушеними. Щодо показань свідків, допитати яких у присутності підсудного або його захисника виявилося неможливим, Європейський Суд зауважує, що пункт 1 статті 6 Конвенції, узятий у поєднанні з пунктом 3 статті 6 Конвенції, вимагає від Договірних Сторін ужити конкретних заходів для того, щоб підсудний мав можливість допитати свідків, які свідчать проти нього, чи домогтися їх допиту. Однак, якщо немає підстав звинувачувати органи влади в недостатньо старанних зусиллях із забезпечення підсудному можливості допитати відповідних свідків, відсутність цієї можливості як така не означає необхідності припинення кримінального переслідування. Водночас слід з надзвичайною обережністю ставитися до доказів, отриманих від свідка за обставин, що не давали змоги забезпечити право сторони на захист тією мірою, якою Конвенція завжди вимагає забезпечувати його. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися виключно або вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не мала можливості спростувати (пункт 41 справи «Олег Колесник проти України»).

Велика палата Верховного Суду в п. 33 постанови від 30.08.2023 у справі № 208/712/19, провадження № 13-47зво22, з посиланням на практику ЄСПЛ зазначив, що виклик і допит судом свідків з власної ініціативи є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки у результаті зазначених самостійних дій судові органи отримували додаткові докази, які використовували на обґрунтування своїх висновків про винуватість заявників у вчиненні адміністративних правопорушень. Цим самим, суди фактично перебирали на себе функцію прокурора щодо доведення обвинувачення (рішення у справах: «Карєлін проти росії» (Karelin v. Russia) від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08, пункт 16; «Озеров проти росії» (Ozerov v. Russia), № 64962/01, пункт 53; «Кривошапкін проти росії» (Krivoshapkin v. Russia) від 27 січня 2011 року, заява № 42224/02, пункти 44, 45).

Суддя звертає увагу, що в матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , який потерпілий просить викликати у судове засідання.

При цьому, з огляду на позицію потерпілого та доводи його клопотання, суддя приходить до переконання, що свідки, яких просить викликати потерпілий можуть повідомити обставини, необхідні для правильного вирішення справи, зокрема встановлення обставини керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

Згідно зі ст. 272 КУпАП України, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

З огляду на викладене, враховуючи клопотання потерпілого ОСОБА_1 , з метою дотримання гарантованих законом прав потерпілого та встановлення фактичних обставин справи для прийняття у ній законного та обґрунтованого рішення, суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та виклик свідків у судове засідання.

Керуючись ст. 269, 272 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

У судове засідання з розгляду справи про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, за ознаками вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначене на 08 год. 45 хв. 29.07.2024, викликати для допиту у якості свідків:

- ОСОБА_9 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_10 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 .

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Слободян