Справа № 525/1287/23
Провадження №3/525/16/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2024 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судового засідання Хоменка М.М.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №3 Миргородського РВП ГУНП України в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балюки Великобагачанського району Полтавської області, гром. України, не працюючого, студента 1 курсу Полтавського професійного ліцею №1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягався,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

у с т а н о в и в:

30.11.2023 до Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшли три справи про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ч. 1 ст.122-2 КУпАП.

24.11.2023 о 23 год. 54 хв. по вулиці Гоголя в с. Красногорівка, Миргородського (колишнього Великобагачанського) району Полтавської області ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21093» днз НОМЕР_2 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

24.11.2023 о 23 год. 54 хв. по вулиці Гоголя в с. Красногорівка, Миргородського (колишнього Великобагачанського) району Полтавської області ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21093» днз НОМЕР_2 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не вжив заходів для зменшення швидкості для зупинки транспортного засобу та здійснив з`їзд з проїжджої частини до кювету. Від зіткнення автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 12.1, 12.3. ПДР України, його дії кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

24.11.2023 о 23 год. 53 хв. по вулиці Гоголя в с. Красногорівка, Миргородського (колишнього Великобагачанського) району Полтавської області та під час руху в с. Дзюбівщина на а/д Велика Багачка Красногорівка ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21093» днз НОМЕР_2 , та не виконав законну вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, а також гучномовця, чим порушив п. 2.4, 8.9 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Постановою суду від 14.12.2023 справи про притягнення ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження (а.с. 26).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень не визнав у повному обсязі, суду пояснив, що він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок вживання алкоголю, спав у автомобілі на задньому сидінні, водієм не був, правил дорожнього руху не порушував, хто керував автомобілем йому не відомо. Після ДТП працівники поліції підбігли до автомобіля та витягли його з автомобіля через задні дверцята, запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, шляхом продуття приладу «Драгер» він відмовився, оскільки водієм не був. До закладу охорони здоров`я працівники поліції йому їхати не пропонували, такого він не пам`ятає.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується: даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №397797, серії ААД №397798, серії ААД №397799 від 25.11.2023, в яких зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень; довідками ВП №3 Миргородського РВП ГУНП про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серія НОМЕР_3 від 31.03.2023, належність т/з не встановлена; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №328959 від 25.11.2023, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП в розмірі 425 грн.; схемою місця ДТП, яка сталася по вулиці Гоголя в с. Красногорівка, Миргородського (колишнього Великобагачанського) району Полтавської області; відеозаписами вчинених адміністративних правопорушень.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз положень п.2.5 Правил дорожнього руху України в сукупності та в системному взаємозв`язку з пунктами 2, 3, 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що в даних конкретних ситуаціях, які склались 24.11.2023 відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції мала право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного сп`яніння водія запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку (що ним і було зроблено згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, який посвідчено відповідними написами, а також вбачається з переглянутого в судовому засіданні відеозапису).

Пункт 12.1 ПДР визначає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пункт 12.3 ПДР визначає, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Диспозиція статті 124 КУпАП встановлює відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху визначено, що водій на вимогу працівника поліції України зобов`язаний зупинитися з дотриманням приписів правил дорожнього руху. Працівники підрозділу поліції на дорозі є працівниками органів Національної поліції України, законні вимоги яких повинні бути виконані. Водій зобов`язаний зупинити авто, не порушуючи діючі ПДР, тобто зупиняючи транспортний засіб, водій повинен забезпечити безпеку проїзду собі та іншим учасникам, не перешкоджати їм, навіть якщо працівник поліції України незаконно вимагає зупинитися негайно на його вимогу.

Відповідно до п. 8.9б ПДР України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою:

а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки;

б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;

в) гучномовного пристрою;

г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Частина 1 статті 122-2 КУпАП встановлює відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

При цьому суд враховує, позицію Європейського суду з прав людини, щодо того, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення ЄСПЛ «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Дослідивши сукупність наявних матеріалів справи, переглянувши відеозапис з боді-камери патрульного поліцейського та відеореєстратора патрульного автомобіля (в обсязі, який наданий суду органом Національної поліції) і давши цим доказам належну оцінку, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Досліджені докази повністю узгоджуються між собою, їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративних правопорушень є доведеною поза розумним сумнівом.

При оцінці доказів по справі, суд не бере до уваги покази особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та вважає їх обраним способом захисту, оскільки його покази повністю спростовуються переглянутим у судовому засіданні відеозаписом, що доданий до протоколів про адміністративні правопорушення.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України).

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та обставин, що обтяжують його відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчинених ОСОБА_1 грубих адміністративних правопорушень у сфері транспорту, того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно гр. ОСОБА_1 адміністративне стягнення з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення належить стягнути з гр. ОСОБА_1 , з урахуванням того, що справи надійшли на адресу суду у 2023 році.

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.9, 23, 27, 33, 36, 40-1, 130 ч. 1, 124, 122-2 ч. 1, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП і накласти на нього стягнення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Прасол