ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/510/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2024, -

в с т а н о в и в:

Згідно цієї постанови

ОСОБА_1 , 1983 року народження

- визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 , будучи начальником режимно-секретного відділу 7 управління ( з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі: Управління), допустила загрозу витоку секретної інформації, що полягало у: знищенні в Управлінні документів з грифом секретності «Таємно» за підписами начальника режимно-секретного відділу та співробітника Управління в журналі обліку вхідних документів без складання акту та створення відповідної комісії; залученні до знищення секретних документів в Управлінні співробітників Управління, не включених до комісії для знищення, склад якої визначений наказом начальника Управління від 11.07.2023 №26; зберіганні та обробки інформації з грифом секретності «Таємно» на ноутбуці «Asus» серійний номер С4052232-СВDA-41DF-BB89-DA758357DB3E, який не призначений для обробки секретної інформації, зокрема, на якому не впроваджено комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю, а її жорсткий магнітний диск не облікований як секретний, розміщеному у нережимному приміщенні Управління №408 та підключеного те всесвітньої мережі Інтернет; наявності в нережимному приміщенні №408 на робочому столі співробітника Управління, на якому зберігаються проекти документів з грифом секретності «Таємно», не облікованого в режимно-секретному відділі матеріального носія інформації USB-флеш накопичувача, загальним об`ємом 8,83 Гб; доставці співробітниками Управління справ з грифом «Цілком таємно» на ознайомлення процесуальним керівникам до Харківської обласної прокуратури не через режимно-секретний відділ та без залучення фельд`єгерської служби; зберіганні співробітниками Управління документів з грифом секретності «Таємно», «Цілком таємно» не в спеціальних валізах та не в режимних приміщеннях Управління; повторному виготовленні документу з грифом секретності «Таємно» з повторним використанням вже облікованих аркушів паперу; передачі документів з грифом секретності «Таємно» поза режимно-секретного відділу. Крім того, ОСОБА_1 допущено відсутність в Управлінні опису матеріальних носіїв секретної інформації, що підлягають до місць евакуації та актів про знищення матеріальних носіїв секретної інформації, що не мають практичної цінності.

Не погодившись з постановою районного суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з відсутністю належних доказів, які б підвереджували склад адміністративного правопорушення.

Разом з тим, ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження судової постанови, оскільки під час розгляду справи вона була відсутня, а копію постанови отримала на електронну пошту 25.01.2024.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

ОСОБА_1 належним чином повідомлялася про час та місце розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не з`явилася, що в силу вимог ст.294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Диспозиція п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, районний суд послався на протокол про адміністративне правопорушення №40 від 27.11.2023, витяг з акту перевірки стану охорони державної таємниці у 7 управлінні (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 23.11.2023 №70/26-11927дск, довідку головного спеціаліста ВОДТ Управління СБУ в Харківській області підполковника Шрамка Д від 28.11.2023, витяг з Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939, атами огляду від 02.11.2023, 06.11.2023, 08.11.2023, витяг з наказу №318о/с від 29.05.2023, довідку старшого інспектора з ОД РСВ 7-го управління ( з обслуговування Харківської області) ДСР НП України майора поліції Алєксєєнко М., розписку ОСОБА_1 про взяття зобов`язань у зв`язку з наданням допуску до державної таємниці, витяг з посадової інструкції начальника режимно-секретного відділу 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Дерюги Т.М.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи. на час проведення перевірки з 02.11.2023 по 21.11.2023, ОСОБА_1 , відповідно до наказу ДСР НП України від 25.09.2023 №62, перебувала у відпустці. (а.с. 52)

На час перебування ОСОБА_1 у відпустці, відповідно посадових обов`язків працівників від 16.06.2023 №50/55/119/2023, покладались на інших осіб.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП за обставинами події, вказаної в протоколі про адміністративне правопорушення серії № 40 від 27.11.2023

З огляду на вищенаведене, рішення судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, не може бути визнане законним та обґрунтованим, оскільки наявні у справі докази, поза розумним сумнівом, не давали суду підстав для висновку про наявність в її діях складу зазначеного правопорушення, а оцінка, яку суддя надала цим доказам, не ґрунтується на вимогах, передбачених ст.252 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи викладене, постанова судді суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

При винесенні рішення по даній справі, суд першої інстанції не дотримався вимог Закону в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, місцевий суд передчасно зробив висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, внаслідок чого прийняв неправильне рішення по справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, здійснюючи перегляд постанови районного суду прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає безумовному скасуванню, а справа закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2024 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко