Справа № 375/951/23
П О С Т А Н О В А

15.07.2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Рокитнянського районного суду Київської області Штифорук Оксани Вікторівни від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 375/951/23, стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, яка надійшла з Київського апеляційного суду,-

У С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Рокитнянського районного суду Київської області Штифорук Оксани Вікторівни перебуває справа про адміністративне правопорушення № 375/951/23, стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП.

Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було заявлено відвід судді Рокитнянського районного суду Київської області Штифорук Оксані Вікторівні від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 375/951/23, стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, мотивований тим, що сторона захисту наполягала на допиті свідка ОСОБА_2 , однак останній не зміг з`явитись в судове засідання, призначене на 24.05.2024, а також вказаний свідок не мав можливості прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, проте суддя Штирофук О.В. прийняла рішення продовжити розгляд вищевказаної справи, що на думку ОСОБА_1 свідчить про упередженість судді.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Вилков С.В. повідомлялись про день, час та місце розгляду заяви про відвід судді Штифорук О.В., однак в судове засідання не з`явились, заяв та клопотань про відкладення розгляду даної заяви до суду не надходило.

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Штифорук О.В. належним чином повідомлялась про розгляд даної заяви про відвід, в судове засідання не з`явилась також.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді у відсутність осіб, що не з`явились.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини, що мають значення для правильного вирішення питання про відвід судді, оглянувши копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 375/951/23, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відводу судді ОСОБА_3 , виходячи з наступних підстав.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 246 КУпАП регламентовано, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.

Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норм, які передбачають можливість заявити відвід судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 53 рішення у справі "Гурепка проти України").

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 16.02.2021 у справі № 263/10894/20, суд вказав, що відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, суди в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, зокрема наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про можливість застосування аналогії закону у найближчій галузі права, в даному випадку кримінальному процесуальному законі.

Згідно ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав передбачених статтями 75-79 цього Кодексу слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Мотиви ОСОБА_1 для відводу судді Штифорук О.В. зводяться до його незгоди з порядком розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема з тим, що суддею було прийнято рішення продовжити розгляд справи за відсутності свідка, що не з`явився.

При цьому, відповідно до ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Норми ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 375/951/23, стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, стороною захисту було заявлено клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 ще 25.08.2023, однак як слідує з матеріалів справи, починаючи з 25.08.2023 вказаний свідок в судові засідання не з`являвся, а стороною захисту не було забезпечено явку заявленого захистом свідка до суду.

Водночас, під час чергового судового засідання 24.05.2024 стороною захисту було подано клопотання про відкладення розгляду справи для забезпечення явки свідка в судове засідання за допомогою технічних засобів.

З заяви ОСОБА_1 про відвід судді слідує, що свідок ОСОБА_2 не зміг з`явитись в судове засідання, призначене на 24.05.2024, а також не зміг приймати участь в судовому засіданні за допомогою технічних засобів у режимі відеоконференцзв`язку оскільки заявлений свідок перебуває в зоні бойових дій.

Однак, як вбачається стороною захисту не було надано суду доказів на підтвердження факту перебування свідка ОСОБА_2 в зоні бойових дій та неможливості прибуття останнього особисто в судове засідання або ж неможливості брати участь за допомогою технічних засобів.

Крім цього суддя звертає увагу, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, було вчинено 26.05.2023.

Положення статті 38 КУпАП серед іншого регламентують, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а норми статті 245 КУпАП зокрема визначають, що серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Крім цього слід зауважити, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, з якою відкладення розгляду має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки.

Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію було висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» та «Карнаушенко проти України.»

Таким чином, продовження розгляду справи за відсутності свідка, який не з`явився в судове засідання та явку якого не було забезпечено стороною захисту, а також відсутність доказів поважності неприбуття свідка в судове засідання, не може свідчити про неупередженість судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а пов`язаний з метою своєчасного з`ясування обставин конкретної справи, при цьому оцінка доказів, здійснюється суддею у відповідності до ст. 252 КУпАП.

Враховуючи викладене, при розгляді заяви про відвід судді Рокитнянського районного суду Київської області Штифорук Оксані Вікторівні, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді, а тому заява про відвід судді Штифорук О.В. задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75, 80, КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Рокитнянського районного суду Київської області Штифорук Оксани Вікторівни від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 375/951/23, стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяО.О. Гребінь