Провадження № 3/761/3763/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Глянь О.С., за участю представника Координаційно-моніторингової митниці Державної митної служби України Боматової О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Координаційно-моніторингової митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи - ТОВ «АЛЬКОР 2022» (, Люстдорфська дорога, буд.140А/2, м. Одеса, 65114, з 31.01.2023 вул. Стрийська, 45-А, м. Львів, 79086), керівник ТОВ «АЛЬКОР 2022», місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

За змістом протоколу про порушення митних правил № 0022/126000/24 від 22.02.2024 встановлено, що у період з 08.12.2022 по 19.12.2022 ТОВ «АЛЬКОР 2022» () з метою експорту до Латвії товару «Насіння ріпаку з низьким вмістом ерукової кислоти, не для сівби. Врожай 2022 року», шляхом електронного декларування, до пункту контролю «Одеса-Ліски» відділу митного оформлення № 1 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці подано електронні митні декларації типу «ЕК 10 АА», які прийнято до митного оформлення та присвоєно реєстраційні номери: від 19.12.2022 №22UA04U0, від 19.12.2022 №22UA01U2, від 19.12.2022 №22UA95U2, від 14.12.2022 №22UA47U0, від 13.12.2022 №22UA90U2, від 13.12.2022 №22UA43U7, від 13.12.2022 №22UA40U0, від 13.12.2022 №22UA38U8, від 13.12.2022 №22UA37U9, від 13.12.2022 №22UA31U4, від 12.12.2022 №22UA24U7, від 08.12.2022 №22UA29U5, від 08.12.2022 №22UA12U7 загальною вагою брутто 288 500 кг, нетто 287 980 кг., фактурною вартістю 80 634,40 дол. США.

Відправник товару відповідно до гр. 2 митних декларацій - ТОВ «АЛЬКОР 2022», одержувач відповідно до гр. 8 митних декларацій -«AGERONA SIA» (PELDU IELA 4,JELGAVA LV-3002, LATVIA)/«THEMISCYRA LTD» (63-66 Hatton Garden, 5th Floor, Suit 23, London, England).

Декларування товару відповідно до гр. 14 митних декларацій здійснювалось ТОВ «АЛЬКОР 2022» в особі директора ОСОБА_1 (гр.54 митних декларацій).

На підставі зовнішньоекономічного контракту від 01.12.2022 № 0112-A, укладеного між продавцем ТОВ «АЛЬКОР 2022» в особі керівника ОСОБА_1 та покупцем «THEMISCYRA LTD» (England), товар вивезено за межі митної території України:

1) 25.12.2022 транспортним засобом р/н НОМЕР_19/НОМЕР_20 за митною декларацією від 19.12.2022 №22UA04U0, інвойс від 19.12.2022 № 19-3/12-А, CMR № 193, вартість товару 221 166,89 грн.;

2) 24.12.2022 транспортним засобом р/н НОМЕР_2 /НОМЕР_21 за митною декларацією від 19.12.2022 №22UA01U2, інвойс від 19.12.2022 № 19-4/12-А, CMR № 194, вартість товару 225 876,93 грн.;

3) 03.01.2023 транспортним засобом р/н НОМЕР_3 /НОМЕР_22 за митною декларацією від 19.12.2022 №22UA95U2, інвойс від 19.12.2022 № 19-5/12-А, CMR № 382028, вартість товару 227 310,42 грн.;

4) 17.12.2022 транспортним засобом р/н НОМЕР_4 /НОМЕР_23 за митною декларацією від 14.12.2022 №22UA47U0, інвойс від 13.12.2022 № 13-8/12-А, CMR № 0001778, вартість товару 228 948,69 грн.;

5) 23.12.2022 транспортним засобом р/н НОМЕР_5 / НОМЕР_6 за митною декларацією від 13.12.2022 №22UA90U2, інвойс від 13.12.2022 № 13-9/12-А, CMR № 000105, вартість товару 230 177,40 грн.;

6) 17.12.2022 транспортним засобом р/н НОМЕР_7 / НОМЕР_8 за митною декларацією від 13.12.2022 №22UA43U7, інвойс від 12.12.2022 № 12-3/12-А, CMR № 000103, вартість товару 227 310,42 грн.;

7) 19.12.2022 транспортним засобом р/н НОМЕР_9 /НОМЕР_24 за митною декларацією від 13.12.2022 №22UA40U0, інвойс від 12.12.2022 № 12-4/12-А, CMR № 000104, вартість товару 226 286,50 грн.;

8) 17.12.2022 транспортним засобом р/н НОМЕР_10 / НОМЕР_11 за митною декларацією від 13.12.2022 №22UA38U8, інвойс від 12.12.2022 № 12-1/12-А, CMR № 000101, вартість товару 223 214,73 грн.;

9) 17.12.2022 транспортним засобом р/н НОМЕР_12 / НОМЕР_13 за митною декларацією від 13.12.2022 №22UA37U9, інвойс від 12.12.2022 № 12-2/12-А, CMR № 000102, вартість товару 225 876,93 грн.;

10) 17.12.2022 транспортним засобом р/н НОМЕР_14 /НОМЕР_25 за митною декларацією від 13.12.2022 №22UA31U4, інвойс від 09.12.2022 № 09-12/12-А, CMR № 645060, вартість товару 222 600,38 грн.;

11) 17.12.2022 транспортним засобом р/н НОМЕР_15 / НОМЕР_16 за митною декларацією від 13.12.2022 №22UA24U7, інвойс від 09.12.2022 № 09-11/12-А, CMR № 150610, вартість товару 227 515,20 грн.;

12) 15.12.2022 транспортним засобом р/н НОМЕР_17 /НОМЕР_26 за митною декларацією від 08.12.2022 №22UA29U5, інвойс від 08.12.2022 № 08-5/12-А, CMR № 040575, вартість товару 227 310,42 грн.;

13) 15.12.2022 транспортним засобом р/н НОМЕР_18 /НОМЕР_27 за митною декларацією від 08.12.2022 №22UA12U7, інвойс від 08.12.2022 № 08-4/12-А, CMR № 040572, вартість товару 235 092,22 грн.

З метою перевірки законності вивезення ТОВ «АЛЬКОР 2022» товару за межі митної території України, Державною митною службою України направлено запити від 03.11.2023 № 26/26-04/11/2851 до митних органів Латвійської Республіки та до митних органів Великобританії № 26/26-04/11/2848.

01.12.2023 до Координаційно-моніторингової митниці надійшов лист Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України від 29.11.2023 № 26/26-04/7.9/3077 з відповіддю митних органів Латвійської Республіки на запит стосовно надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи, при вивезені з митної території України товару «насіння ріпаку» ТОВ «АЛЬКОР 2022».

Митні органи Латвійської Республіки надіслали копії документів, а саме митні декларації від 17.02.2022 №MRN22PL302060NS5KLD83, від 26.12.2022 № MRN22PL303020NS5L56NO та копії товаросупровідних документів, на підставі яких було здійснено митне оформлення товару в Європейському Співтоваристві.

Митні органи Латвійської Республіки листом від 21.11.2023 № Р21-5.3/27.5.4/14979 повідомили, що в період з 20.12.2022 по 05.01.2023 компанія «AGERONA SIA» (Латвія) здійснила імпорт товару «насіння ріпаку» на територію Латвійської Республіки та оформила 13 митних декларацій.

Відповідно до листа митних органів Латвійської Республіки компанія «AGERONA SIA» замовляла поставку вищезазначеного товару через компанію-посередника «THEMISCYRA LTD» та «RUGOAGRO LTD».

02.02.2024 до Координаційно-моніторингової митниці надійшов лист Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України від 02.02.2024 № 26/26-04/7.9/296 з відповіддю митних органів Великобританії на запит стосовно надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при переміщенні за межі митної території України товару «насіння ріпаку», продавцем та відправником якого було ТОВ «АЛЬКОР 2022», покупцем компанія «THEMISCYRA LTD».

Відповідно до листа митних органів Великобританії від 16.01.2024 № NEU-2016, компанія «THEMISCYRA LTD» була розпущена 07 вересня 2021 року, на запит директор компанії не відповів.

За результатом здійсненої митницею перевірки встановлено, що на дату укладання контракту 01.12.2022 № 0112-А компанія «THEMISCYRA LTD» (63-66 Hatton Garden, 5th Floor, Suit 23, London, England) вже перебувала в статусі розпущеної. Незважаючи на це, ТОВ «АЛЬКОР 2022» в особі директора ОСОБА_1 укладено відповідний зовнішньоекономічний договір з компанією, яка не здатна до укладання договору (контракту) відповідно до листа від 16.01.2024 № NEU-2016 митних органів Великобританії.

Виходячи з вищевикладеного встановлено, що зовнішньоекономічний контракт від 01.12.2022 № 0112-А, який компанія ТОВ «АЛЬКОР 2022» подавала під час митного оформлення та переміщення товару є підробленим.

Таким чином встановлено, що товар «насіння ріпаку з низьким вмістом ерукової кислоти, не для сівби. Врожай 2022 року», загальною вагою брутто 288 500 кг., нетто 287 980 кг, вартістю 80 634,40 доларів США переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу підроблених документів, а саме зовнішньоекономічного контракту від 01.12.2022 № 0112-А, який містить неправдиві дані стосовно компанії покупця «THEMISCYRA LTD» (Великобританія).

Продавцем та відправником вказаних товарів є ТОВ «АЛЬКОР 2022 в особі ОСОБА_1 , який як керівник підприємства: організовує, визначає, формує, планує, здійснює і контролює діяльність підприємства та в розумінні п. 43 ст. 4 МК України є посадовою особою цього підприємства.

Таким чином, ОСОБА_1 , директором ТОВ «АЛЬКОР 2022», були вчинені дії, спрямовані на переміщення товару «насіння ріпаку з низьким вмістом ерукової кислоти, не для сівби, врожай 2022 року», загальною вагою брутто 288 500 кг, нетто 287 980 кг, вартістю 80 634,40 доларів США, що згідно з курсом НБУ на день переміщення товарів через митний кордон України складає 2 948 687,13 грн з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів, підроблених документів, а саме зовнішньоекономічного контракту від 01.12.2022 № 0112-А, який містить неправдиві відомості стосовно компанії - покупця «THEMISCYRA LTD» (Великобританія).

Своїми діями ОСОБА_1 порушив митні правили, передбачені ч. 1 ст. 483 МК України.

У судовому засіданні представник митного органу, підтримав позицію Координаційно-моніторингової митниці Державної митної служби України, обставини, викладені в протоколі, та просив притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за порушення митних правил.

ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про розгляд відносно нього адміністративного матеріалу, яке було призначено на 11 год. 00 хв. 13.05.2024, 14 год. 00 хв. 31.05.2024 та 09 год. 15 хв. 21.06.2024, проте до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була повідомлена про судові засідання, була обізнана про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, свідомо не вживав заходів для явки до суду, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд вважає, що вжив усіх можливих заходів для розгляду справи за участю ОСОБА_1 .

Враховуючи дані обставини суд вважає, що відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності, а тому визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника Державної митної служби України, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом ст. 483 МК України об`єктивна сторона складу даного правопорушення характеризується діями, що направлені на переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст. 483 МК України, може бути вчинене лише умисно.

Згідно з п.4 постанови судам необхідно враховувати, що документами, що містять неправдива дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

У ч. 1 ст. 489 МК України зазначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Згідно з правилами ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до статті ч. 2 ст. 459 МК України, суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Посадова особа підприємства - керівник та інші працівники підприємства (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України з питань митної справи.

За результатом здійсненої митницею перевірки встановлено, що на дату укладання контракту 01.12.2022 № 0112-А компанія «THEMISCYRA LTD» (63-66 Hatton Garden, 5th Floor, Suit 23, London, England) вже перебувала в статусі розпущеної. Незважаючи на це, ТОВ «АЛЬКОР 2022» в особі директора ОСОБА_1 укладено відповідний зовнішньоекономічний договір з компанією, яка не здатна до укладання договору (контракту) відповідно до листа від 16.01.2024 № NEU-2016 митних органів Великобританії.

Виходячи з вищевикладеного встановлено, що зовнішньоекономічний контракт від 01.12.2022 № 0112-А, який компанія ТОВ «АЛЬКОР 2022» подавала під час митного оформлення та переміщення товару, є підробленим.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 , директором ТОВ «АЛЬКОР 2022» () були вчинені дії, спрямовані на переміщення товару «насіння ріпаку з низьким вмістом ерукової кислоти, не для сівби, врожай 2022 року», загальною вагою брутто 288 500 кг, нетто 287 980 кг, вартістю 80 634,40 доларів США, що згідно з курсом НБУ на день переміщення товарів через митний кордон України складає 2 948 687,13 грн. з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів, підроблених документів, а саме зовнішньоекономічного контракту від 01.12.2022 № 0112-А, який містить неправдиві відомості стосовно компанії - покупця «THEMISCYRA LTD» (Великобританія).

Пунктом 3.8 розділу 3 Загального додатку Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур, ратифікованої Законом України від 05.10.2006 року N 227-V, визначено, що декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених у декларації, а також за сплату мит та податків.

Пунктом 8 статті 4 МК України, декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за становленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно з ч. 8 ст. 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема: відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів i сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору; фактурна вартість товарів.

Згідно ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил", незаконним переміщенням предметів із приховуванням від митного контролю - є їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлення сховищ, тайників та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Згідно з п. 6 вказаної Постанови судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Так, відповідно до абз. 4 п. 6 даної Постанови документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені, чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Згідно п. 28. ст. 4 МК України, митні правила - встановлений Митним кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митному органу для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на митні органи Митним кодексом та іншими законами України.

Таким чином, особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене вина ОСОБА_1 , як декларанта, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, підтверджується зібраними у справі доказами.

Обґрунтованих підстав для сумніву у достовірності і допустимості наданих суду доказів, які у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, об`єктивно узгоджуються між собою, взаємодоповнюють один одного та повністю у своїй сукупності відтворюють обставини вчиненого правопорушення, стороною захисту не наведено.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає відповідальності за порушення митних правил, яка передбачена ч. 1 ст. 483 МК, з застосуванням санкцій, визначених даною нормою закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України, переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

Разом з тим, суд звертає увагу на практику ЄСПЛ та на позицію Конституційного Суду України, викладену в рішенні від 05 липня 2023 року по справі № 3-46/2022 (95/22, 170/22, 233/22) у справі за конституційними скаргами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу другого частини першої статті 483 Митного кодексу України.

Так, відповідно до цього рішення, Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) абзац другий частини першої статті 483 Митного кодексу України (щодо санкції частини даної статті).

Конституційний Суд України дійшов висновку, що для досягнення легітимної мети суд повинен мати дискрецію. Однак суд під час розгляду справи про порушення митних правил за частиною першою статті 483 Кодексу не може забезпечити індивідуалізації відповідальності через: відсутність у зазначеній статті Кодексу інших видів стягнень; неможливість зміни розміру відсотків, за якими визначено штраф і обов`язковість застосування конфіскації. Неможливість вибору виду та розміру адміністративного стягнення з урахуванням обставин справи, а саме: характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики особи можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, унеможливлює справедливий розгляд справи судом.

Таке законодавче регулювання суперечить засадам демократичного суспільства, базованого на верховенстві права (правовладді) (in democratic society quided by the rule of law). А тому, абзац другий частини першої статті 483 Кодексу суперечить приписам частини першої статті 8, частин першої, четвертої статті 41, частини другої статті 61, частини першої статті 64 Конституції України.

Зазначене також відповідає практиці Європейського суду з прав людини та вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд, використовує Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело права.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі Краєва проти України (Krayeva v.Ukraine від 13 січня 2022 року (заява № 72858/13) Європейський суд з прав людини, констатувавши, що сума штрафу, накладеного на заявницю за порушення митних правил (частина перша статті 483 Кодексу), становила надмірне втручання в її право власності всупереч вимогам статті 1 Першого протоколу до Конвенції, зазначив, зокрема, що: «накладення штрафу як таке становитиме втручання у право, гарантоване абзацом першим статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки воно позбавляє особу, якої це стосується, певної частки майна, а саме суми, яку має бути сплачено» (§ 23); «щоб бути сумісним зі статтею 1 Першого протоколу, захід (втручання) має відповідати трьом умовам: він має бути правомірним, мати правомірну мету та забезпечувати справедливий баланс між загальним інтересом суспільства й основоположними правами особи» (§ 24).

За частиною першою статті 483 Митного кодексу, згідно з якою заявницю було визнано винною, штраф у розмірі, що дорівнює вартості товару, сам собою є надмірно великою сумою, та конфіскація товару були обов`язковими заходами без жодних винятків. Брак будь-якої дискреції у цьому випадку не дав українським судам можливості оцінити осібну ситуацію, унаслідок чого втрачається сенс будь-якого оцінювання. Суд уже зазначав, що подібна жорстка система не здатна забезпечити потрібний справедливий баланс між вимогами загального інтересу та захистом права власності особи (§31).

Європейський суд з прав людини вказав, що для того, щоб відповідати вимозі домірності, суворість санкцій має відповідати тяжкості правопорушень, за які їх призначають. Принцип домірності має бути дотриманий не лише під час визначення норм, які стосуються суворості санкції, а й під час оцінювання тих факторів, що їх має бути взято до уваги, коли визначають санкції (рішення у справі Imeri v. Croatia від 24 червня 2021 року (заява № 77668/14), §84).

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, перш за все виходить із оцінки дотримання принципу правомірності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном та оцінки забезпечення «справедливого балансу», дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, п.п. 31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року).

Крім того, на думку Європейського суду з прав людини, «стаття 1 Першого протоколу вимагає, щоб будь-яке втручання було виправдано домірним стосовно визначеної мети. Тобто потрібно досягти «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та потребами захисту основоположних прав людини.

Потрібного балансу не буде досягнуто, якщо особі або особам, яких це стосується, доведеться нести індивідуальний і надмірний тягар.

За вказаних обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 штраф в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил без конфіскації товарів, оскільки конфіскація товару в даному випадку не є пропорційною, порушуватиме справедливий баланс між загальними правилами декларування та правом власності особи, суперечить положенням ст. 1 Першого Протоколу, а також не забезпечить справедливого балансу між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи та не узгоджуються з принципом верховенства права.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 467, 473, 483, 491, 522, 541 Митного кодексу України, ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на дату переміщення товарів через митний кордон - керівника ТОВ «АЛЬКОР 2022», визнати винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, у розмірі 1 474 343 (один мільйон чотириста сімдесят чотири тисячі триста сорок три) гривні 55 (п`ятдесят п`ять) копійок, без конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О.С. Глянь