Справа №573/2070/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Терещенко О. І.
Номер провадження 33/816/521/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Моісеєнка В.В., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Моісеєнка В.В. на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 01 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 03 роки 10 місяців 03 днів без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білопільського районного суду Сумської області від 01 грудня 2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 03 роки 10 місяців 03 дні без оплатного вилучення транспортного засобу за те, що 18 жовтня 2023 року близько 18 год. 45 х. на автодорозі Суми-Конотоп, повторно протягом року керував транспортним засобом мотоблоком «Кентавр» з причепом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», що зафіксовано технічним засобом відеозапису. Результат огляду показав 2.08 %.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Моісеєнко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 01.12.2023 скасувати, справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження про належність мотоблоку до транспортних засобів, відповідної категорії, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та Постанови КМ України від 22.12.2010 № 1166.

Окрім того, мотоблок засіб, який проводиться в рух мускульною силою та двигуном для обробки землі та не має обладнання для перевезення людей і (або) вантажу, кермового колеса та місця для водія.

Відповідно до керівництва з експлуатації та обслуговування, мотоблок «Кентавр» МБ 2060Д-3-МБ 2061Д-3 не призначений для постійної експлуатації в якості транспортного засобу на дорогах загального користування з твердим покриттям і на вулично-дорожній мережі.

У підтвердження не віднесення мотоблока до транспортного засобу свідчить і той факт, що діючим законодавством України не встановлено необхідності навчання керування мотоблоком, не видається посвідчення водія відповідної категорії та не підлягає державній реєстрації з видачею свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, технічного талону і номерних знаків.

Від так, мотоблок «Кентрав» не є транспортним засобом, відповідно його експлуатація не є керуванням транспортним засобом, що є складовою дій, передбачених ст. 130 КУпАП. Отже, ОСОБА_1 , як особа, яка експлуатувала мотоблок не підпадає під дію ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що помічник чергового ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Катькалов С.В. був уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений не уповноваженою особою.

Отже неповний та необ`єктивний аналіз доказів у справі, ґрунтування висновків суду першої інстанції на припущеннях, неналежних і недопустимих доказах є порушенням норм національного та Європейського законодавства, що зумовлює скасуванню постанови суду та закриття справи відносно ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки останній транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не керував.

В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає про те, що ОСОБА_1 у зв`язку з систематичними, масованими артилерійськими, мінометними та ракетними обстрілами Білопільської міської громади та численними повітряними тривогами у грудні 2023 року січні 2024 року, неодноразово порушувалася нормальна робота Білопільського районного суду, що вплинуло на відсутність можливості отримання останнім судового рішення та оскарження його поза межами строків. Лише 26.01.2024 ОСОБА_1 за місцем роботи, у Відділі охорони здоров`я Миколаївської селищної ради дізнався про надходження постанови державного виконавця Білопільського відділу виконавчої служби у Сумському районі про звернення стягнення на його заробітну плату, на виконання постанови суду.

Тому, враховуючи викладені обставини, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження з поважності причин пропуску.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Моісеєнка В.В., який вимоги поданої апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до штампу Укрпошти, 31.01.2024 адвокатом Моісеєнко В.В. було подано апеляційну скаргу на поставу судді суду першої інстанції від 01.12.2023, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. Причиною пропуску строку, апелянт зазначає те, що зі змістом оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 ознайомився лише після звернення постанови суду до виконання шляхом направлення за його місцем роботи постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Перевіривши представлені матеріали та доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Моісеєнка В.В. в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строк на апеляційне оскарження постанови судді Білопільського районного суду Сумської області від 01 грудня 2023 року, у зв`язку з чим його клопотання підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 18 жовтня 2023 року серії ААД № 283041;

- результату проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» ARPK-0178, відповідно якого рівень алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становить 2.08 % проміле;

- постанови судді Білопільського районного суду Сумської області від 05.10.2023, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

- рапорту помічника чергового ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського районного УП ГУНП в Сумській області про зупинення транспортного засобу під керування ОСОБА_1 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів в апеляційного суду підстави відсутні.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписів нагрудних камер працівників поліції, чітко вбачається, як 18 жовтня 2023 року близько 18 год. 45 хв. на автодорозі Суми-Конотоп був зупинений мотоблок «Кентавр» з причепом під керуванням ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що останній погодився.

Результат продуття газоаналізатора показав рівень алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 2,08 % проміле.

Жодних заперечень щодо процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного у на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, ОСОБА_1 не висловлював та не забажав їхати до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду.

Апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо посилання апелянта, що мотоблок не може вважатись транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

У п. 1.10 ПДР України зазначається, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Транспортні засоби поділяють на механічні та немеханічні.

До немеханічних транспортних засобів належать ті, які призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо).

Відповідно до п. 1.10 Розділу 1 Правил, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; -мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Термін охоплює всі види механічних транспортних засобів, включаючи трамваї і тролейбуси, а також трактори і самохідні машини.

Відповідно до практики Касаційного кримінального суду Верховного Суду слідує, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Із визначення випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном.

Вищезазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду №278/3362/15-к від 01.03.2018 року.

Загальними положеннями Правил дорожнього руху визначено поняття водія - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Транспортними засобами, у зв`язку з керуванням якими настає відповідальність згідно диспозиції ст. 130 КУпАП, виступають всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби, що приводяться в рух за допомогою двигуна з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигуна потужністю понад 4 кВт.

Отже, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом.

Апеляційний суд зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ніяким чином не заперечував факт керування транспортним засобом та не заявляв будь яких заперечень відносно протоколу про адміністративне правопорушення. Будь-яких пояснень, зауважень або заперечень щодо обставин, викладених у протоколі не навів, натомість підписав вказаний протокол, чим фактично погодився з тим, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Крім того вірними є висновки суду першої інстанції, що з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що на ньому об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Зокрема на відеофіксації вбачається, як працівниками поліції опитано громадянку, котра стверджувала, що була пасажиром мотоблока «Кентавр», під керуванням ОСОБА_1 .

Також, у письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зазначено про те, що ОСОБА_1 рухаючись по автодорозі Суми-Конотоп виїжджав на зустрічну полосу руху, створюючи аварійну ситуацію.

При цьому, чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння йому номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що мотоблок «Кентавр» є транспортним засобом.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженою особою, а саме помічником чергового ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Катькаловим С.В., є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, вказаний процесуальний документ був складений працівником поліції СОПП ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Цимбаренко С.С., який відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, уповноважений складати протоколи про правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд вважає, що досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції і доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону України.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Моісеєнка В.В., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Моісеєнку В.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Білопільського районного суду Сумської області від 01 грудня 2023 року.

Постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 01 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 03 роки 10 місяців 03 дні без оплатного вилучення транспортного засобу - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Моісеєнка В.В. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.