Справа № 732/109/24
Провадження № 3/732/576/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2024 року м. Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Карпинська Н.М., при секретарі Кирієнко Т.М., за участі ОСОБА_1 , адвоката Хоминської О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Городня справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 3 (м. Городня) ЧРУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КупАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця НОМЕР_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 17.01.2024 о 01 годині 53 хвилини у Чернігівській області, Чернігівському районі, м. Городня, вул. Чернігівська, 90, керував автомобілем марки Skoda Octavia А5 д.н.з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка хода ) та від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КупАП.

ОСОБА_1 відмовився давати пояснення у справі, скористався правом, гарантованим йому ст. 63 Конституції України

Адвокат Хоминська О.С. просила провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом. У протокол внесені виправлення із порушенням Інструкції № 1376. Крім того, з відеозапису, наявного у матеріалах справи, вбачається, що йому інспектором поліції взагалі не роз`яснювалися права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. Застосований засіб зйомки є незаконним.

Заслухавши аргументи захисника адвоката Хоминської О. С., переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Протокол серії ААД № 185111 є одним із джерел доказів та офіційним документом, який засвідчує факт неправомірних дій. Доопрацювання здійснювалось поліцейськими на виконання попередніх постанов суду. Сам протокол ААД № 185111 є бланком суворої звітності. Правомірність доручень суду, викладених у постановах судді Лиманської М.В. від 24.01.2024 та від 28.05.2024, суд у новому складі згідно статті 12 Кодексу суддівської етики, не може піддавати сумніву.

Чинне законодавство, в тому числі Правила дорожнього руху, не містять визначення терміну «керування транспортним засобом», але таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом визнається виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У пункті 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УПІ від 25.04.1974 зазначено, що кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія.

Із відтвореного у суді відеозапису вбачається, що автомобіль Skoda Octavia А5 був виявлений поліцейськими у русі. Коли водій помітив, що за ним рухаються поліцейські, він пришвидшив хід, потім зупинився, залишив автомобіль та побіг, загубивши взуття, у авто залишилась його знайома пасажирка на імя ОСОБА_2 , до якої незабаром повернувся водій, що залишив її у цьому транспорті, і як тоді було встановлено, це був ОСОБА_1 . На місці оформлення протоколу ОСОБА_1 не заперечував, що керував таким транспортним засобом. Тобто версія про іншого водія зявилася вже на стадії судового розгляду, тобто виникла як захисна тільки після залучення адвоката. При цьому на відеозаписі чітко відтворено, що після озвучення поліцейським, що водій керував транспортним засобом з ознаками спяніння, ОСОБА_1 (водій) відповів „Я нічого не надаю, відмовляюсь.

У протоколі міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Такі права йому були гарантовані і в судовому засіданні.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Тобто достатньо зафіксованої на відеозаписі відмови водія пройти огляд.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, які обтяжують і помякшують відповідальність, суспільну небезпечність вчиненого. З огляду на вказане, адміністративне стягнення слід застосувати у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 27, ст.283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення; ст. 294, ст.308 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн /отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (Код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Н.М.Карпинська