Справа № 3/714/453/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2024 р. м. Герца

Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Єфтемій С.М., розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли з НОМЕР_1 прикордонного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

мешканця

АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 13 липня 2024 року о 19 год. 50 хв., здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію без відповідних документів, а саме, перебуваючи на міжнародний пункт пропуску «Дяківці», що в с. Дяківці Чернівецького району Чернівецької області, під час проходження паспортного контролю надав паспорт громадянина Ізраїлю для виїзду за кордон № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» та ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п. 1, 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 № 57.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП, як спроба незаконного перетинання державного кордону України в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

Правопорушник будучі неодноразово належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Дослідивши письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), відповідно до вимог ст.ст. 278, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №133317, ОСОБА_1 , 13 липня 2024 року о 19 год. 50 хв., перебуваючи на міжнародному пункті пропуску «Дяківці», що в с. Дяківці Чернівецького району Чернівецької області, здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України з України в Румунію без відповідних документів, а саме, під час проходження паспортного контролю надав паспорт громадянина Ізраїлю для виїзду за кордон НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 .

Втім, за даними з бази даних ДПСУ, працівниками прикордонної служби встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є громадянином України та має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 .

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Диспозиція вказаної статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

Згідно ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну згідно ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України» є: 1) паспорт громадянина України длявиїзду закордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) посвідчення особи моряка; 5) посвідчення члена екіпажу; 6) посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). Аналогічні норми закріплені у Постанові Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство» в Україні діє принцип єдиного громадянства, відповідно до якого, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Виходячи з вищевказаних норм, з огляду на принцип єдиного громадянства (п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство»), ОСОБА_3 будучи громадянином України та вступивши у вказані правові відносини, 13 липня 2024 року при виїзді з території України у пункті пропуску на паспортний контроль зобов`язаний був пред`явити один з документів, що передбачений ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України», який відповідно дає право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Втім, ОСОБА_1 , як громадянин України, при виїзді з України у пункті пропуску для автомобільного сполучення «Дяківці» не пред`явив документ, який надає право на перетин Державного кордону України громадянам України, пред`явив власний закордонний паспорт громадянина Ізраїлю № НОМЕР_2 , який в даному випадку, йому, як громадянину України, не дає право на перетин Державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання Державного кордону України будь-яким способом, поза пунктами пропуску через Державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України, без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, а суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Оцінюючі вищенаведені докази у їх сукупності, суд вважає встановленим, що громадянин України ОСОБА_1 , 13 липня 2024 року мав намір здійснити перетин Державного кордону України без відповідних документів, які надають право на перетин кордону громадянами України, які передбачені ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України».

Слід зазначити, що суд враховує Європейську Конвенцію «Про громадянство» від 06.11.1997 року, яка ратифікована Україною згідно Закону від 20.09.2006 року, відповідно до якої Україна зобов`язалась гарантувати права громадян із множинним громадянством.

Зокрема, згідно ст.17 Конвенції, громадяни держави-учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави-учасниці, в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.

Відтак, з огляду на те, що ОСОБА_1 є громадянином України, то відповідно має ряд прав та обов`язків як громадянин України, зокрема зобов`язання діяти у межах законодавства України. Тому, маючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон, ОСОБА_1 , як громадянин України, при перетині кордону мав діяти згідно Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України».

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.204-1 КУпАП, як спроба незаконного перетинання державного кордону України в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд відповідно до вимог ст.33 КУпАП враховує всі обставини справи, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан і вважає за необхідним призначити йому стягнення у виді штрафу.

На підставі ч.1 ст. 204-1 КУпАП та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КпАП України і призначити йому адміністративне стягнення у в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн.

У разі несплати штрафу ОСОБА_1 не пізніше 15 днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а в разі оскарження цієї постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, відповідно до ч. 2 ст. 308 КпАП України у порядку примусового виконання даної постанови, стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу, а саме 6 800 (шість тисяч вісімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд шляхом подачі в 10-и денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя: