ПОСТАНОВА

Справа № 947/20464/24

Провадження № 3/947/4107/24

16.07.2024 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія ВАД №165667 від 19.06.2024, складений ст.ДОП СДОП ВП№4 ОРУП№1 в Одеській області майором поліції Єлькіним С.П. щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.06.2024, близько о 16.00 годині, за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Корольова, біля буд.43/3 в м.Одеса, торгував з рук у невстановленому місці фруктами.

ОСОБА_1 до суду на виклик не прибув. Він був додатково сповіщений через дільничного офіцера поліції.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не прибув до суду, хоча достовірно знав, що матеріали щодо нього направлені до Київського районного суду м.Одеси, поводячись пасивно, не цікавився справою щодо нього, будучи додатково сповіщений через дільничного офіцера поліції, з урахуванням стислих строків розгляду даної категорія справ, справа розглянута без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не оспорює.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, листом-повідомленням, фотознімками, письмовими поясненнями ОСОБА_1 тощо.

Оскільки ОСОБА_1 торгував з рук у невстановленому місці, то він визнається винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КпАП України.

Визнаючи міру відповідальності ОСОБА_1 , враховується характер адміністративного правопорушення, дані про особу винного, і те, що таки дії істотної шкоди інтересам держави чи окремих громадян не заподіяли та в певній мірі були обумовлені незадовільним матеріальним становищем та необхідність заробити на прожиття.

Крім того, автор протоколу не описав і не вилучив предмети торгівлі, які за санкцією статті можуть бути конфісковані.

З урахуванням викладених обставин справи, тривалості і характеру вчиненого правопорушення, з урахуванням даних про особу винного, вважаю за можливе не застосовувати додаткове стягнення у виді конфіскації предметів торгівлі, передбаченого санкцією ч.1 ст.160 КпАП України.

Крім того, відповідно до п.5 ст.35 КпАП України, обставиною, яка обтяжує відповідальність, визнається вчинення адміністративного правопорушення в період дії правового режиму воєнного стану на території України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 221, 283, 284 КпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КпАП України, на підставі якої піддати його штрафові в розмірі семи неоподатковуваного податком мінімуму доходів громадян, тобто в сумі 119 (Сто дев`ятнадцять)грн., без конфіскації предметів торгівлі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (Шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.