Справа № 298/842/24
Номер провадження 3/298/566/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Діброва Роменського району Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №014753 від 26 квітня 2024 року, складеного інспектором прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 , ОСОБА_1 26 квітня 2024 року о 13 год. 00 хв. на околиці населеного пункту Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області на відстані 1700 метрів до лінії державного кордону в районі 110 прикордонного знаку, під час затримання за спробу незаконного перетину державного кордону вчинив злісну непокору, а саме не виконав неодноразово повторену законну вимогу військовослужбовця Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 пред`явити документи, які посвідчують особу та прослідувати до місця дислокації підрозділу. Своїми діями порушив вимоги ст. 34 ЗУ «Про державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №014753 від 26 квітня 2024 року, складеному стосовно ОСОБА_1 , міститься підпис останнього про ознайомлення з тим, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Великоберезнянському районному суді.

Крім цього, у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , в якій він зазначає, що повідомлений, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.185-10 КУпАП відбудеться у Великоберезнеянському районному судді за адресою: Закарпатська область, смт. Великий Березний, вул. Шевченка, 22.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.

За таких обставин, неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Від ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

За змістом ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 185-10 КУпАП України, не є обов`язковою.

За таких обставин, суд у відповідності до вимог ст.268 КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.

6 травня 2024 року через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення з додатками, в яких він зазначив, що не здійснював спроби незаконного перетину кордону та не вчиняв злісну непокору працівникам прикордонної служби "Великий Березний". Вину не визнає.

Зазначив, що в квітні 2024 року запланував відпочинок в Закарпатській області, а саме відвідати ряд туристичних місць від м. Перечни до м. Свалява. Напередодні забронював номер в готелі "Шиповець", що розташований за адресою АДРЕСА_2 , на період з 26 квітня до 29 квітня 2024 р.

Пояснює, що в 11:30 після виходу з вагона на залізничній платформі станції смт. Великий Березний, до нього підійшов чоловік в цивільній формі і запропонував проїхати з ним, не надаючи ніяких пояснень. Він відмовився, оскільки не знав хто він і яка мета їхньої поїздки. Через 15 хвилин прибули працівники прикордонної служби і без додаткових пояснень почали до нього застосовувати силу, - штовхати і тягнути його та його речі до автомобіля, його фізичний стан погіршився. Він просив їх представитись, назвати причину затримання і дати йому хвилину для пояснень мети його поїздки. Намагався пред`явити документи, а саме: паспорт, копії документів, що надають йому відстрочку від мобілізації, квитки, виписки з лікарні - саме це мало зняти будь які сумніви щодо законності його перебування в Закарпатській області. Вже під час застосування до нього сили, один з працівників включив відеозапис на телефоні та записав, як тягнули його до службового автомобіля, представились, проте не назвали причину затримання, куди його доставляють і не дали йому можливості будь що пояснити.

Зазначає, що відеозапис вівся не з початку затримання. Непокори з його сторони не було, оскільки саме в його інтересах було надати повністю інформацію про себе, особливо про стан здоров`я і мету поїздки в Закарпатську область. Його привезли до ВПС "Великий Березний", що розташований за адресою смт. Великий Березний, вул. Корятовича, 51, де склали протоколи ЗхРУ № 014752 та ЗхРУ № НОМЕР_1 .

Повідомляє, що затримання відбулося 26.04.2024 р. близько 11:30 на платформі станції "Великий Березний". Він не був 26 квітня 2024 року о 13 год. 00 хв на околиці населеного пункту Великий Березний на відстані 1700 метрів до лінії державного кордону в районі 110 прикордонного знаку, як це вказано в протоколах про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 014752 та ЗхРУ № 014753 від 26 квітня 2024 р.

Також повідомив, що відповідно до ст 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", має право на відстрочку від мобілізації, оскільки його дружина ОСОБА_3 має інвалідність другої групи безстроково.

У поданих поясненнях просить закрити провадження через відсутність складу та події правопорушення у справі про адміністративне правопорушення відносно нього про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.185-10 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 014753; та розглядати справу без його участі, оскільки його візит до смт. Великий Березний може бути розцінений працівниками прикордонної служби "Великий Березний", як спроба перетину кордону, з повторним складанням відповідного протоколу.

9 травня 2024 року від ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі, аналогічного змісту.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності зі ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.1 ст. 185-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктивна сторона складу зазначеного адміністративного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу, військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні або члена громадського формування: або охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо. Розпорядження та вимоги, які зазначені у диспозиції статті мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. Права органів, підрозділів, військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України викладено у ст.20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги».

Постановою Пленуму Верховного Суду України №8 від 26 червня 1992 року визначено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №014753 від 26 квітня 2024 року, ОСОБА_1 26 квітня 2024 року о 13 год. 00 хв. на околиці населеного пункту Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області на відстані 1700 метрів до лінії державного кордону в районі 110 прикордонного знаку, під час затримання за спробу незаконного перетину державного кордону вчинив злісну непокору, а саме не виконав неодноразово повторену законну вимогу військовослужбовця Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 пред`явити документи, які посвідчують особу та прослідувати до місця дислокації підрозділу.

З метою доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, посадовою особою до протоколу долучено протокол про адміністративне затримання від 26 квітня 2024 року; копію паспорта громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_1 від 26 квітня 2024 року (в яких він заперечує свою вину); копію доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, до якої застосовано адміністративне затримання від 26 квітня 2024 року; письмові пояснення інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 від 27.04.2024 року; витяг з книги прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 26 квітня 2024 року; схему затримання правопорушника 26.04.2024 року, що «поза розумним сумнівом» не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Судом зауважується на тому, що згідно відомостей викладених в поясненнях інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 від 27.04.2024 року, останній під час перевірки потягу зі сполученням Київ-Чоп помітив, як невідома особа на ходу вистрибнула з потягу та втекла в напрямку кордону, здійснив доповідь на центр управління службою та розпочав переслідувати дану особу. 13.00 26.04.2024 року на околиці населеного пункту Великий Березний на напрямку 110 прикордонного знаку на відстані 1700 метрів до лінії Державного кордону було виявлено та затримано 1-го громадянина України під час спроби незаконного перетинання Державного кордону з України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза встановленими пунктами пропуску через Державний кордон, який весь час переховувався в кущах. Під час здійснення превентивних заходів, а саме перевірки документів даний громадянин не виконав неодноразово повторену законну вимогу та не пред`явив документи, та відмовлявся прослідувати до підрозділу охорони кордону. Затриманим виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В той же час, з дослідженого відеозапису, що наявний на оптичному диску, який додано до матеріалів справи, судом встановлено, що спілкування з ОСОБА_1 вела особа, яка представилась першим заступником начальника відділу ОСОБА_4 , який заявляв ОСОБА_1 вимогу щодо надання документів, які посвідчують особу, втім жодних даних про те, що військовослужбовець Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 висловлював ОСОБА_1 неодноразово повторену закону вимогу, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, на відеозаписі не зафіксовано, як і не зафіксовано присутність вказаного військовослужбовця.

ОСОБА_1 за змістом складеного протоколу про адміністративне правопорушення не інкриміновано злісної непокори першому заступнику начальника відділу ОСОБА_4 . Матеріали справи взагалі не містять відомостей у підтвердження факту перебування (виконання службових повноважень) ОСОБА_4 в день події за складеним щодо ОСОБА_1 протоколом.

Долученим до матеріалів справи відеозаписом також підтверджується, що ОСОБА_1 фактично не відмовлявся пред`являти документи, що посвідчують особу, а не міг виконати дане розпорядження в силу поганого самопочуття, про що він повідомив працівнику прикордонної служби, при цьому, з відеозапису слідує, що він мав при собі певний пакет документів, просив надати йому можливість пояснити обставини та причину перебування на місці події та повідомити йому причини затримання.

Матеріалами справи не доведено, що вчинені ОСОБА_1 дії свідчать про вчинення злісної непокори, зокрема, не виконаня неодноразово повтореної законної вимоги військовослужбовця Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 пред`явити документи, які посвідчують особу та прослідувати до місця дислокації підрозділу, ненадано жодних доказів щодо того, що такі дії були виражені в зухвалій формі, яка б свідчила про явну зневагу до прикордонного наряду та їм передувала відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, як зазначено у протоколі, та наявності умисної форми вини у діях ОСОБА_1 суду не надано.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не має права перебирати на себе визначений ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 , який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності в частині названого обвинувачення, суд приходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, суд у даній справі дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, відтак провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст.185-10, п. 1 ч. 1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-10 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.