Справа № 644/3531/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 липня 2024 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Ізмайлов І.К., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 №273013 від 03.05.2024, ОСОБА_1 03.05.2024 близько 12-38 год., знаходячись за адресою: м. Харків, пр. Індустріальний б. 26, перебуваючи в магазині «Аврора» таємно викрав з полиці магазину товар, а саме зарядний пристрій повербанк klGo 5000 мAh 5+ та запальничку FOX п`єзо турбо 810/809 НС загальною вартістю 219,17 грн. у кількості 2 шт., чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки зі зворотнім повідомленням. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений з місцем розгляду справи, про що міститься його підпис, права та обов`язки йому були роз`яснені.

Відповідно до рапорту, наданого ДОП СП ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області Михайлом Шемраєвим, доставити приводом ОСОБА_1 не виявилось можливим, оскільки встановити його місце знаходження не виявилось можливим. Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 з 14.06.2024 перебуває у розшуку.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про можливість розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів, долучених до матеріалів справи, оскільки судом використані всі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, оскільки його провина у вчиненні підтверджена наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення письмовими доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №273013 від 03.05.2024;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 ;

-рапортом посадової особи.

На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП, тобто дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

При вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, суд враховує особу правопорушника, його відношення до скоєного, характер правопорушення, його суспільну небезпечність, і вважає за можливе накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно з положеннями ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-38, 40-1,124, 122-4, 276, 283-285 КУпАП, суд-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом 10 днів.

Суддя: І.К. Ізмайлов