Справа № 487/4187/24
Провадження № 3/487/1400/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря: Поліщук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює головним бухгалтером ТОВ «ЕКО ТЕРРА ТРЕЙД», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.163-1 КпроАП України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера ТОВ «ЕКО ТЕРРА ТРЕЙД», в період з 01.01.2024 року по 31.01.2024 року за адресою: м.Миколаїв, вул. Морехідна, 14, офіс 435, порушила встановлений законом порядок ведення податкового обліку, а саме порушила: п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз. в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого, було завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 35836 гривень (по операціях з придбання товару (тріски) фактичне здійснення яких документально не підтверджено), та п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого не було складено та не зареєстровано податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних на операції з постачання товарів, що звільняютьсяя від оподаткування податком на додану вартість (експорт) за травень, червень, грудень 2023 року на обсяг постачання 1122120,86 грн., що підтверджується актом перевірки від 05.04.2024 року №6128/14-29-07-03/42644774.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином.

Згідно зі ст. 268 КпроАП України справа розглядалася за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП під поняттям адміністративного правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 163-1 КУпАП передбачено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи; ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з положеннями абз. в) п.200.4 ст. 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.1. ст. 201 ПК України, визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Положеннями п. 201.10. ст. 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Вина ОСОБА_1 у вчинені вказаного правопорушення підтверджується наступними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення №280 від 01.05.2024 року, копією фіскального чеку щодо направлення протоколу про адміністративне правопорушення, копією акту від 01.05.2024 року №503/14-29-07-03, копією запрошення на складання протаколу про адміністративне правопорушення від 09.04.2024 року №11615/6/14-29-07-03-02 та копією фіскального чеку щодо направлення запрошення, копією акту перевірки від 05.04.2024 року №6128/14-29-07-03/42644774.

З урахуванням встановлених обставин, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КпроАП України, та визнає її винуватою у порушенні посадовою особою підприємства встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів, правопорушення ОСОБА_1 було виявлено 05.04.2024 року. Отже, на момент винесення постанови сплинув строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що з дня виявлення минуло більш як три місяці, на даний час закінчився строк, встановлений ст. 38 КУпАП, в межах якого може бути накладене адміністративне стягнення, тож провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями38,247,283,284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.О. Притуляк