КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/7109/23 Головуючий у 1 інстанції: Сухарева О.В. Провадження № 33/824/2496/2024 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Процика Дмитра Григоровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 порушує питання проскасування постанови суду першої інстанції закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальностіна підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що із матеріалів справи не убачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупинити, а тому усі наступні вимоги працівників поліції він не був зобов`язаний виконувати. Всі складені щодо ОСОБА_1 процесуальні документи не можуть бути належними та допустимим доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. В ході розгляду справи в суді першої інстанції захисник ОСОБА_1 вказував на те, що фактичні обставини справи свідчать про провокацію з боку працівників поліції до вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення з метою його подальшого викриття, а також намагання працівників поліції приховати дані обставини та свої протиправні дії щодо спонукання ОСОБА_1 до керування транспортним засобом. Долучений до матеріалів справи відеозапис не фіксує всіх обставин, які передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення. Суд не надав оцінки та залишив поза увагою твердження захисника ОСОБА_1 щодо наявних у матеріалах справи письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не можуть бути належними та допустимими доказами у справі, оскільки вони не містять дати, часу і місця події.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування такої постанови суду першої інстанції.

Відповідно до наданого суду протоколу про адміністративне правопорушення від 19 жовтня 2023 року серії ААД № 486752 20 жовтня 2023 року о 23.50 год в Київській області в м. Василькові по вул. Декабристів водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (підвищена жвавість та дратівливість, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів), але від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився повторно протягом року, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучений акт огляду на стан наркотичного сп`яніння, в якому вказані виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння; зафіксовану відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, яка підтверджена без зауважень свідками події; направлення водія до медичного закладу, в якому зафіксовано ознаки наркотичного сп`яніння; письмові пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , якими підтверджено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 31 липня 2023 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік; а також DVD-диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що ОСОБА_1 після повідомлення йому про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та пред`явлення вимоги відмовився від проходження відповідного огляду.

Враховуючи дослідженні докази у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє посилання захисника ОСОБА_1 на відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 порушення ПДР, які б могли бути підставою для зупинки, а тому ОСОБА_1 усі наступні вимоги працівників поліції не був зобов`язаний виконувати. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з відеозапису, поліцейськими повідомили ОСОБА_1 про причини зупинки. Оскаржуючи постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, а також допущення зіткнення зі стовпчиком при паркуванні.

Апеляційний суд також вважає безпідставними доводи захисника ОСОБА_1 про вчинення з боку поліцейських провокацій щодо ОСОБА_1 . На відео зафіксовано, що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про виявлення у нього конкретних ознак наркотичного сп`яніння і пропонує пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Будучи обізнаним про наслідки невиконання вимоги поліцейського, ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд не відхиляє посилання захисника ОСОБА_1 на неналежність долучених до справі доказів відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, якими є пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксована на відеозаписі бодікамер поліцеських.

За висновком суду апеляційної інстанції є безпідставними посилання захисника ОСОБА_1 на неповноту і переривання відеозапису. На відеозаписі зафіксовано спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими і факт відмови ОСОБА_1 від проходження на вимогу поліцейського огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також послідовність на наявність подій, яки мали місце 19 жовтня 2023 року о 23.50 год. біля лікарні по вулиці Декабристів в м.Васильків Київської області не спростовувалась ОСОБА_1 та повністю співпадає з наданим ним письмовими поясненнями у зв`язку з складанням протоколу за ч.2 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2024 року без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Залишити апеляційну скаргу захисника Процика Дмитра Григоровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , без задоволення, а постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.