Справа №639/3374/24
Провадження № 3/639/1364/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Васильєва Н.М. за участю захисника Калиниченка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2024 року о 23-35 год. в м. Харкові, по вул. Москалівській, буд. 131 А, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Chery Tiggo д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager Alcotest та у КНП ХОР ОНКЛ відмовилася. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Калиниченко О.В. зазначив, що ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнає, просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне:

- у матеріалах справи відсутні будь-які докази факту зупинення працівниками поліції саме автомобіля Chery Tiggo д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та взагалі факту керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом;

- ОСОБА_1 не була водієм в розумінні ст. 130 КУпАП;

- співробітники поліції не представились ОСОБА_1 та не надали своє службове посвідчення, у зв`язку із чим висували їй незаконну вимогу про надання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

На підставі вищевикладеного, захисник вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, захисник Калиниченко О.В. не заперечував проти розгляду адміністративного матеріалу за відсутності ОСОБА_1 .

В зв`язку з вищевикладеними обставинами, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 130 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, тому розгляд даної адміністративної справи був проведений у відсутність ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 , дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами пункту 6 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі за текстом Інструкція) передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно пункту 7 Розділу І зазначеної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №902478 від 03.06.2024 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03.06.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 03.06.2024 року о 23 год 50 хв ОСОБА_1 направлялася для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до КНП ХОР «Обласна наркологічна клінічна лікарня», однак від проходження медичного огляду вона відмовилася;

- відеозаписом з місця події від 03.06.2024 року, з якого вбачається, що після зупинки за кермом транспортного засобу Chery Tiggo д.н.з. НОМЕР_1 знаходилася ОСОБА_1 , яка і керувала цим автомобілем. Під час спілкування поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що в нього є підозра, що вона, як водій транспортного засобу, перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Надалі, співробітник патрульної поліції запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager Alcotest та у КНП ХОР ОНКЛ. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовилася в установленому законом порядку, про що самостійно повідомила поліцейського. Крім того, ОСОБА_1 було роз`яснено, що в разі її відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, вона порушить вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Причини, з яких ОСОБА_1 відмовилася виконувати вимогу працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, правового значення для розгляду цієї справи не мають.

Суд враховує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст.ст.256, 266 КУпАП, та положень «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (з внесеними змінами).

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_1 та визнання її винуватості, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не перебувала за кермом транспортного засобу, суд не приймає до уваги, оскільки вказані пояснення спростовуються відеозаписами з місця події від 03.06.2024 року. При цьому, з відеозапису вбачається, що 03.06.2024 року приблизно о 23:30 год. автомобіль білого кольору Chery Tiggo д.н.з. НОМЕР_1 рухається по вул. Москалівській в м. Харкові. В цей час йому назустріч рухається службовий автомобіль патрульної поліції, вмикає проблискові світлові сигнали, висуваючи вимогу про зупинку транспортного засобу. Будь-яких інших транспортних засобів на дорозі не було. Через декілька секунд біля буд. №131А транспортний засіб Chery Tiggo зупиняється у правого краю проїзної частини, вимикає ближній світ фар та глушить двигун. Ще через декілька секунд службовий автомобіль поліцейських розвертається на 180 градусів та паркується позаду автомобіля Chery, після чого співробітники поліції підійшли до водія, яким виявилася ОСОБА_1 . Надалі, ОСОБА_1 приспустила бокове скло та почала спілкування із працівником поліції з приводу причини зупинки транспортного засобу. Остання жодним чином не акцентувала увагу поліцейських на те, що вона не керувала транспортним засобом. Навпаки, ОСОБА_1 добровільно надала поліцейським свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та водійське посвідчення, повідомила останніх, що вона їхала в комендантську годину до своєї малолітньої дитини, яка залишилась з її батьками. Декілька разів вибачилась перед співробітниками поліції. Однак, після декількох телефонних дзвінків, вона почала заперечувати факт керування транспортним засобом та факт зупинки автомобіля, вимагала у поліцейських повернути їй посвідчення водія.

Крім того, в ході висування поліцейським вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 звинувачувала поліцейських з приводу зупинення її автомобіля в комендантську годину, що є небезпечною обставиною у такий час.

Тобто, аналізуючи відеозапис та події, відображені на ньому, суд дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 керувала автомобілем, а твердження стосовно того, що вона не керувала автомобілем, не відповідають дійсності та розцінюються судом як обраний спосіб захисту для уникнення нею відповідальності.

Доводи про те, що поліцейськими не було здійснено зупинки транспортного засобу Chery Tiggo д.н.з. НОМЕР_1 , не знайшли свого обґрунтованого підтвердження, оскільки відповідно до рапорту поліцейського роти №5 батальйону №1 УПП в Харківській області Ольмачко М. автомобіль Chery Tiggo д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений відповідно до вимог ЗУ «Про Національну поліцію».

Крім того, з відеозапису та протоколу вбачається, що ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції 03.06.2024 року о 23:30 год.

Суд зазначає, що в Україні введено режим воєнного стану, який передбачає обмеження прав громадян, зокрема щодо вільного пересування, діє комендантська година і відповідно працівники правоохоронних органів мають забезпечувати громадський порядок, особливо в комендантську годину.

Якщо людина в заборонений час протягом комендантської години перебуває на вулиці, то комендантський патруль має право її затримати, перевірити в неї наявність документів, які б давали право на перебування на вулиці, чи підтвердити обставину про відсутність таких документів у даної особи, а також встановити причину порушення комендантської години.

Посилання на те, що поліцейські належним чином не представилися ОСОБА_1 , суд також не бере до уваги, оскільки вказані обставини спростовуються відеозаписами з місця події, з яких вбачається, що декілька співробітників патрульної поліції у форменому одязі з нагрудними значками працівників патрульної поліції роз`яснили ОСОБА_1 підстави її зупинки та в подальшому запропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

За таких обставин, у суду відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 було порушено п. 2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як бажання уникнути адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували пояснення ОСОБА_1 , матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчиненого правопорушення, особу винної, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення останньої та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Окрім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 130 ч.1, 268, 279, 283, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, (отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300), призначення платежу адміністративне стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Васильєва