ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2024 Справа №607/15363/24 Провадження №3/607/6705/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , має інвалідність 2-гої групи,

за ст. 173, ч. 3 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

28.06.2024 у м. Тернопіль, вул. Л. Українки, 27, в дворі будинку, о 21 год. 00 хв. виражався нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою, бив кулаком по автомобілю «Daewoo Lanus», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого порушував громадський порядок та спокій громадян.

Окрім того, 28.06.2024 о 23:00 у м. Тернопіль по вул. Л.Українки, 27, біля 2-го під`їзду ОСОБА_1 перебував в громадському місці у п`яному вигляді та своєю поведінкою ображав людську гідність та громадську мораль, що виражалось у розхитуванні при ходьбі із сторони в сторону, запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, дане правопорушення вчинено втретє протягом року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав. Пояснив, що автомобіль потерпілого несправний та сигналізація на даному автомобілі, який стоїть біля його балкону, весь час працює, та заважає йому. Зазначив, що не виражався нецензурною лайкою в сторону потерпілого, лише просив його вимкнути сигналізацію. Вважає, що місце, зазначене в протоколах про адміністративне правопорушення, а саме біля під`їзду будинку, не є громадським місцем. Також повідомив, що в той день був трохи випивший, однак п`яним не був.

Повідомив, що штрафи, які на нього було накладено постановами від 25.06.2024 та 18.06.2024, сплатив. Клопотань про виклик потерпілого та свідків в судове засідання не заявляв.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме: даними, які зафіксовані у протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАД № 325075 від 28.06.2024, серії ВАД № 122702 від 28.06.2024; відеозаписом, що міститься на DVD-диску; заявою ОСОБА_3 від 28.06.2024; поясненнями свідка ОСОБА_3 від 28.06.2024; рапортом інспектора взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП від 29.06.2024; постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1473613 від 25.06.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, та накладено на нього стягнення в розмірі 51 гривень; постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №81193 від 18.06.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП та накладено на нього стягнення в розмірі 110 гривень.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, та адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 178 КУпАП, тобто поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або появу в громадських місцях у п`яному вигляді, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності за зазначеними статтями та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 178 КУпАП як такої, що встановлена за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, відповідно до правил ч. 2 ст. 36 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

При цьому, суд зазначає, що згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю I та II груп - звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 має інвалідність 2гої групи загального захворювання, а тому при розгляді даної справи, судовий збір з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не стягується.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 173, 178 ч. 3, 221, 276, 277, 283, 284, 294 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 3 ст. 178 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу в дохід держави, в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф, що становить 340,00 грн (триста сорок грн 00 коп) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

CуддяН. П. Воробель