Справа №: 398/3143/24
провадження №: 3/398/1374/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

"17" липня 2024 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Авраменко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 13 червня 2024 року о 10 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м. Олександрії по вул. Фрунзе, 35, керуючи автомобілем Рено Кліо, державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на автомобіль Рено Модус, державний номерний знак НОМЕР_2 , який здійснив зупинку, під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 13.06.2024 року о 10 год. 20 хв. заїхав в двір будинку №35 по вул. Фрунзе, щоб відвезти людей до відділення травматології. Коли почав виїздити з двору, то побачив як ОСОБА_2 пропускала спочатку автомобіль ВАЗ 21012, а потім намагалась стати на своє місце, на якому до цього стояла. Потім під`їхав автомобіль таксі і водій почав казати ОСОБА_2 , що він не може завести людей до під`їзду, на що остання почала робити хаотичні рухи назад-вперед. Він побачив, що його автомобіль проїздить і почав рух, а коли проїхав половину шляху від автомобіля ОСОБА_2 , то почув скрегіт та її крики «що ти робиш». Черкання відбулось в місці, де сходяться молдінги з лівої сторони.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 13.06.2024 року о 10 год 20 хв вона здійснила зупинку біля перукарні по вул. Фрунзе, що біля центрального ринку. З правого боку від неї стояв інший автомобіль, зліва був проїзд у двір. Коли вона побачила автомобіль таксі, то вона ближче під`їхала до автомобіля, який стояв зправа та до стіни будинку. Вона стояла біля заїзду-виїзду в двір з вимкненим двигуном. Через деякий час вона побачила автомобіль, яким керував потерпілий ОСОБА_1 та зрозуміла, що він намагається проїхати. Вона відчинила вікно та запитала, чи не від`їхати їй, на що останній їй нічого не відповів та продовжив рух. Коли половина автомобіля потерпілого проїхала повз її автомобіль, вона почула скрегіт і крикнула потерпілому «що він робить?», на що останній зупинився. Потім вони викликали працівників поліції.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що 13.06.2024 року він зателефонував знайомому з проханням відвезти його до відділення травматології, однак його знайомий не мав змоги це зробити, а тому дав номер телефону іншої людини ОСОБА_1 . Коли останній приїхав, вони почали рух на виїзд з двору будинку. В цей час біля перукарні, яка знаходиться на розі будинку, ОСОБА_2 перегородила проїзд та здійснювала рухи назад-вперед. Коли він почув скрегіт, то повернувся назад і побачив, що сталося ДТП. Свідок не зміг чітко пояснити чи рухався автомобіль, під керуванням ОСОБА_2 в момент ДТП.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4 , яка пояснила, що їй зателефонував син та повідомив, що напевно у нього перелом ноги, а тому 13.06.2024 року вона приїхала до м. Олександрії з м. Кропивницький та з сином о 10 год. 20 хв., сівши в автомобіль ОСОБА_1 , почали рух з прибудинкової території по вул. Фрунзе, 35. В автомобілі вона сиділа на задньому сидінні з правої сторони. Автомобіль ОСОБА_2 стояв майже в притик до сходинок перукарні і здійснював рухи вперед-назад. Коли вони виїздили, то їх пропустив автомобіль таксі. Коли вони проїжджали повз автомобіль ОСОБА_2 та були корпусом автомобіля наполовину вперед, то вона почула скрегіт, оскільки ОСОБА_2 здала назад.

За клопотанням ОСОБА_2 , в судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що 13.06.2024 року близько 10 год. 20 хв. він перебував в своєму автомобілі, який був припаркований біля ринку по вул. Фрунзе. Навпроти нього стояв припаркований автомобіль ОСОБА_2 , яка також перебувала в автомобілі. Через деякий час під`їхав автомобіль служби таксі і водій попросив ОСОБА_2 від`їхати, на що остання погодилась. Напевно водій таксі думав, що не проїде коли просив Закірову від`їхати, хоча там було достатньо місця щоб розминутись. Водій таксі, трохи почекавши поїхав, а ОСОБА_2 здавши трохи назад перепаркувалась, тільки трішки далі та залишилась в автомобілі. Через деякий час з`явився автомобіль ОСОБА_1 , який їхав дуже повільно. Він, сидячи в автомобілі спостерігав за цим, так само як і ОСОБА_2 . Через деякий час він почув як ОСОБА_2 сказала «що ви робите», на що він вийшов з автомобіля та побачив, що машини протерлись та пошкрябана фарба на автомобілях. Він не розуміє як це могло статися, оскільки місця для маневру було достатньо. Автомобіль ОСОБА_2 стояв і не здійснював ніяких рухів. Автомобіль ОСОБА_1 зачепив автомобіль ОСОБА_2 . Коли приїхали працівники поліції він їм все розповів, однак письмово у нього пояснень не відбирали.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 13.1. Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху України визначено, що безпечний інтервал відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В ході судового розгляду учасники справи та свідки надали суперечливі покази, які за своєю суттю є взаємовиключними, схема місця ДТП, долучена до протоколу, не відображає дійсних обставин ДТП. При цьому, зазначені докази не дають можливості об`єктивно встановити чи перебував у статичному положенні транспортний засіб ОСОБА_2 , повз який проїжджав ОСОБА_1 .

Як учасники ДТП, так і свідки, неодноразово в судовому засідання зазначали, що були і інші очевидця ДТП, однак поліцейські особи таких свідків не встановлювали та пояснення у них не відбирали. Крім того, ОСОБА_1 зазначав, про наявність відео з камер зовнішнього спостереження, однак поліцейські повідомили про неможливість отримання такого відео, не пояснивши причини.

Наведені обставини ДТП потребували детального з`ясування, чіткої фіксації та об`єктивної оцінки інспектором поліції на місці пригоди та після цього, що зроблено не було.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У рішенні від 10.02.1995 року в справі «Алене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, відсутність беззаперечних доказів, які дають підстави зробити висновок, що саме недотримання ОСОБА_1 безпечного інтервалу, а відтак і порушення ним вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, призвело до ДТП, провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя О.В.Авраменко