Справа№ 953/552/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2024 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Демченко С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 554308 від 15 січня 2024 року ОСОБА_1 до 10 години 00 року 15 січня 2024 року не повідомив ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, про місце свого тимчасового перебування на час дії термінового заборонного припису.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, визнав повністю, фактичних обставин справи не заперечував.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного повного та об`єктивного їх дослідження, вивчивши матеріали справи, суд дійшов тких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

За змістом диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність за вказаною нормою Закону настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Так, ОСОБА_1 поставлено у провину неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, особою, стосовно якої він винесений.

Згідно з п. 16 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Положеннями ч. 5 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення до матеріалів справи долучено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 554308 від 15 січня 2024 року;

- рапорт інспектора СПДН відділу превенції ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області від 15 січня 2024 року;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 15 січня 2024 року;

- терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 133940 від 16 грудня 2023 року, відповідно до якого стосовно ОСОБА_1 винесено терміновий заборонний припис із заходами: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 3 доби з 11 години 00 хвилин 16 грудня 2023 року до 11 години 00 хвилин 19 грудня 2023 року.

Згідно з цим терміновим заборонним приписом особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, зобов`язана повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ Національної поліції України за місцем учинення домашнього насильства.

При цьому строк дії термінового заборонного припису, винесено стосовно ОСОБА_1 , встановлений до 11 години 00 хвилин 19 грудня 2023 року. Отже протягом строку дії цього припису ОСОБА_1 мав обов`язок повідомити орган поліції про місце свого тимчасово перебування.

При цьому, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 554308 від 15 січня 2024 року, слідує, що ОСОБА_1 інкримінується порушення умов ТЗП, а саме не повідомив уповноважений підрозділ органу Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування станом на 15 січня 2024 року, тобто поза межами строку дії термінового заборонного припису.

За таких обставин матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 .

За змістом положень ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними, достатніми та допустимими доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стандарт доведеності вини поза розумним сумнівом).

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не доведена, тому приходжу до переконання, що провадження в даній справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя С.В. Демченко