Справа № 462/3384/24 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 33/811/1017/24 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Гончарук Л.Я., з участю ОСОБА_1 та захисника Пилипець Р.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду міста Львова від 21 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 о 20.53 год 06.04.2024 на пл. Двірцевій,1 у м. Львові керував транспортним засобом «Peugeot 308» номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджено висновком лікаря-нарколога №001128, чим порушив п.2.9А ПДР України.

На вказану постанову особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в моїх діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова суду необґрунтована та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що жодних підстав для скерування на огляд не було, такі дії працівників поліції зумовлені виключно тим, що 05.04.2024 року на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП іншими працівниками поліції, про що, з великою ймовірністю, було відомо інспекторам, які зупинили транспортний засіб 06.04.2024.

Вказує на те, що на відеозаписах чітко видно, що поведінка є цілком адекватною, нормальною та такою, що відповідає обстановці. Крім того, з відеозаписів також слідує, що ОСОБА_1 неодноразово наголошував на тому, що в стані наркотичного сп`яніння не перебуває.

Зазначає, що висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння №001128 від 06.04.2024 про перебування в стані наркотичного сп`яніння, який покладено в основу протоколу про адміністративне правопорушення, не відповідає фактичним обставинам та складений з грубим порушенням визначеної законодавством процедури, а тому не може вважатись допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та братись до уваги під час розгляду даної справи.

Окрім цього зазначає, що лікар ОСОБА_2 проводила дослідження сечі за допомогою швидких тестів. При цьому, за результатами здійснення першого дослідження було отримано негативний результат на наявність наркотичних речовин, вказані обставини відображені на відеозаписі ( clip-3 з 00:05:09 год). Із подій які надалі розгортаються на даному відеозаписі, слідує, що негативний результат тест очевидно не задовільнив працівника патрульної поліції і, з ініціативи останнього, було проведено повторний тест, яким нібито встановлено наявність канабіноїдів (ТГК/маріхуани).

Крім того, ОСОБА_1 одночасно з апеляційною скаргою подав клопотання про призначення у справі судово-медичної токсикологічної експертизи, проведення якої доручити Комунальному закладу Львівської обласної ради Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи, що знаходиться за адресою: 79010, м. Львів, вул. Пекарська, 61.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Пилипець Р.Ю., які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як убачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення, дані вимоги закону при розгляді справи щодо ОСОБА_1 судом виконані. Висновки про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд обґрунтував низкою доказів, яким дана відповідна оцінка в постанові.

Пунктом 2.9. А Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог п. 2.9. А ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, судовим розглядом встановлено, що о 20.53 год 06.04.2024 на пл. Двірцевій,1 у м. Львові керував транспортним засобом «Peugeot 308» номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджено висновком лікаря-нарколога №001128, чим порушив п.2.9А ПДР України.

Внаслідок зазначених подій та встановлених фактичних даних працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №867518 від 06.04.2024 року.

До того ж, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 крім протоколу, також підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме: висновком лікаря-нарколога №001128 від 06.04.2024, направленням водія транспортного засобу на огляд, актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001128 від 06.04.2024, результатом імунохроматографічного дослідження (CITO TEST) 1128, сертифікатом аналізу на швидкий тест на 5 наркотиків тест-касета (сеча), згідно з яким серія товару відповідає критеріям якості, паспорт швидкі тести для виявлення наркотичних речовин ТУ У 20.5-7:2016 тест для виявлення маріхуани ІТШЗУК (серію визнано придатною для використання), результатом лабораторного дослідження, проведеного біохімічним аналізатором з фотометричним каналом «Cobas С311 Roche Hitachi», згідно з яким результат 78 Н hg/mL, при нормі від 0до 50, сертифікатом відповідності та повірки на аналізатор біохімічний автоматичний Cobas С311, виробник ROCHE Diagnostics GmbH Mannheim, а також сертифікату аналізу на швидкі тести Hangzhou AllTest на 5 наркотиків серія: ATDOA 22100220 та на маріхуану серія:ТНС 22090001 та оглянуто відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції, на яких ОСОБА_1 зазначає, що три дні тому курив маріхуану.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння №001128 від 06.04.2024 про перебування в стані наркотичного сп`яніння, не відповідає фактичним обставинам та складений з грубим порушенням визначеної законодавством процедури, апеляційний суд визнає такими, що жодним чином не спростовують результатів огляду ОСОБА_1 , а саме факту перебування в стані наркотичного сп`яніння.

При цьому, апеляційним судом не встановлено обставин, які б ставили під сумнів результати тесту ОСОБА_1 на наркотичне сп`яніння.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги таке.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є:наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктами 7 та 8 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем у закладі охорони здоров`я та жодних порушень порядку проведення такого огляду не виявлено.

Щодо поданого ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції клопотання про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи, то у задоволенні такого слід відмовити з наступних підстав.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто, коли висновок експерта не можуть змінити інші засоби доказування.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, як і не оскаржував дії працівників медичного закладу.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження, апелянтом не надано.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови районного суду та закриття провадження у справі не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Залізничного районного суду міста Львова від 21 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук