Справа № 452/4574/23 Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І.А.
Провадження № 33/811/986/24 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Дащишак Оксани Степанівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 6 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення штраф у розмірі 51 грн. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 31 жовтня 2023 року, о 16 год. 00 хв., у м. Самборі на вул. Калнишевського, Львівської області, порушуючи громадський порядок та спокій громадян, із хуліганських спонукань, вчинив конфлікт із ОСОБА_2 , під час якого ображав його нецензурними словами, голосно кричав, погрожував фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, окрім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 6 грудня 2023 року, оскільки він не приймав участі в розгляді справи, про результат розгляду дізнався 6 червня 2024 року.

В мотивах апеляційної скарги зазначає, що постанова місцевого суду не відповідає фактичним обставинам справи, постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права, місцевим судом не було викликано та не допитано потерпілого та свідків, які надали письмові пояснення.

Звертає увагу, що судом першої інстанції не повідомлено його про час та місце розгляду справи, у зв`язку із чим порушено його право на захист.

Повідомляє, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки подія мала місце не в громадському місці, а на присадибні ділянці, під час розмови, в ході якої він висловив незгоду з діями ОСОБА_2 .

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції не приймав участі, про результат розгляду справи дізнався 6 червня 2024 року, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Заслухавши доповідь судді, виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно диспозиції ст.173 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого статтею 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року, при розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Так, особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки (див. з цього питання постанову ВСУ від 04.10.2012 у справі N 5-7к12).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №896111 від 7 листопада 2023 року (а.с. 10 ), відповідно до якого 31 жовтня 2023 року близько 16 год. ОСОБА_1 по вул. Калнишевського виражався нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_2 , чіплявся до нього, погрожував йому фізичною розправою, внаслідок чого порушував громадський порядок і спокій громадян;

- довідкою про результати проведеної перевірки від 7 листопада 2023 року, за зверненням ОСОБА_2 від 31 жовтня 2023 року (а.с. 1), з якої встановлено, що інформація, вказана у звернені отримала своє підтвердження частково, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП;

- письмовою заявою ОСОБА_2 від 31 жовтня 2023 року (а.с. 4), з якої вбачається, що він просить прийняти міри щодо його сусіда ОСОБА_3 , який 31 жовтня 2023 року вчинив з ним безпідставний конфлікт, висловлювався в його сторону нецензурними словами, наніс йому тілесні ушкодження;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , від 31 жовтня 2023 року (а.с.5), у яких він зазначає, що 31 жовтня 2023 року, близько 15 год. 30 хв. сусід ОСОБА_4 вчинив з ним конфлікт, під час якого висловлювався нецензурною лексикою, штовхнув його на землю, наніс тілесні ушкодження;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 (а.с. 6) з яких встановлено, що 31 жовтня 2023 року до нього зателефонував його батько ОСОБА_2 , та повідомив його, що сусід ОСОБА_4 побив його, вчинив конфлікт із ним, після чого він зателефонував та лінію 102;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 3 листопада 2023 року (а.с. 7), у яких зазначено, що 31 жовтня 2023 року він побачив свого сусіда на городі, після чого розізлився на нього, почав ображати нецензурними словами, штовхнув у зв`язку із чим він впав на землю, при цьому тілесних ушкоджень йому не наносив.

Доводи апелянта, що судом першої інстанції належним чином не повідомлено його про час та місце розгляду справи, заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки як видно матеріалів адміністративної справи повістку ОСОБА_1 було скеровано за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 13), хоча у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №896111 від 7 листопада 2023 року (а.с. 10) вказано адресу проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_2 .

Апеляційний суд зазначає, що дане порушення було усунено шляхом апеляційного перегляду справи, в суді апеляційної інстанції, під час якого ОСОБА_1 скористався послугами захисника, прийняв участь в судовому засіданні та надав свої пояснення, щодо обставин події, яка мала місце 31 жовтня 2023 року.

Доводи апелянта, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки подія мала місце не в громадському місці, а на присадибні ділянці, під час розмови, в ході якої він висловив незгоду з діями ОСОБА_2 , не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбачено ст. 173 КУпАП виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Заперечення ОСОБА_1 , своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, апеляційний суд вважає способом захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а пояснення надані в суді апеляційної інстанції - малопереконливими та такими, що суперечать іншим доказам у справі, зокрема його письмовим поясненням від 3 листопада 2023 року (а.с. 7), в яких він зазначав, що 31 жовтня 2023 року висловлювався нецензурними словами в сторону свого сусіда ОСОБА_6 , штовхнув його.

Всі інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки такі мають формальний характер та спрямовані на ухилення його від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ст. 173 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 6 грудня 2023 року.

Постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 6 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.