ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/5075/24 Головуючий в 1 інст. Рибалко Н.І.
Провадження №33/807/577/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Пузіна Д.М. на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя місцевого суду встановив, що 06.05.2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з Управління патрульної поліції в Запорізької області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов адміністративний матеріал за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №904259 від 20.04.2024 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 заст. 124 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 20.04.2024 року о 16 год. 10 хв. в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, бульвар Шевченко 16. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем MAZDA, державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з транспортним засобом TOYOTA RAV 4, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Пузін Д.М., діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що оскаржувана постанова суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, в порушення вимог ч. 1 ст. 277-2 КУпАП ОСОБА_2 не було повідомлено належним чином про дату, час та місце судового засідання, внаслідок чого справу розглянуто за його відсутністю.

Зазначив, що ОСОБА_2 вину визнає повністю, раніше до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не притягався, а тому вважає призначене йому адміністративне стягнення занадто суворим.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

Клопотання обґрунтовує тим, що розгляд справи відбувся без його участі, про час та дату судового засідання судом не був повідомлений належним чином, внаслідок чого справу розглянуто за його відсутністю.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2024 року. Постанову суду скасувати, постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

В апеляційній скарзі, адвокат Пузін Д.М., діючи в інтересах ОСОБА_2 , порушує питання щодо поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду від 20 травня 2024 року, посилаючись на поважність пропуску цього строку.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_2 , копію оскаржуваної постанови останній не отримував.

Суд апеляційний інстанції враховуючи вказане, дійшов до висновку, що ОСОБА_2 за таких обставин пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а відтак цей строк підлягає поновленню.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Пузіна Д.М. про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, а також присутність потерпілого ОСОБА_1 , який не заперечував щодо розгляду справи за відсутності останніх, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи потерпілого ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав .

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 124 КУпАП України, передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджена дослідженими судом першої інстанції доказами та у апеляційній скарзі не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Аргументи сторони захисту, що місцевим судом підчас розгляду справи не було дотримано вимог ст. 33 КУпАП, та обрано адміністративне стягнення, яке за видом є занадто суворим, на переконання судді апеляційного суду є необґрунтованими.

Так відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, при обранні ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами судом першої інстанції було враховано дані про особу водія та конкретні обставини справи. Окрім того, місцевим судом враховано, що ОСОБА_2 , керуючи джерелом підвищеної небезпеки, вчинив порушення ПДР України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Санкція ст. 124 КУпАП є альтернативною та надає суду можливість накласти одне з видів стягнень, а саме штрафу або позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, при призначенні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, місцевим судом враховано характер вчиненого адміністративного правопорушення (в результаті якого завдано шкоду транспортним засобам), яке на думку апеляційного суду є доволі небезпечним, данні про особу правопорушника, в контексті раніше вчинених ним адміністративних правопорушень, що підтверджується таблицею Адмінпрактики «Армор».

Відтак, з метою попередження з боку ОСОБА_2 аналогічних правопорушень ПДР України, суддя апеляційного суду вважає, що до останнього не доцільно буде застосовувати штраф.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_2 раніше не притягався до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП спростовані матеріалами справи, згідно яких ОСОБА_2 вже двічі притягався до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, а також багаторазово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення інших адміністративних правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху (перевищення встановлених обмежень швидкості руху, порушення правил проїзду перехресть, керування транспортними засобами без документів, що посвідчують право керування ними)(а.с. 8-10) та не є безумовною підставою для зміни призначеного судом першої інстанції стягнення, адже в результаті дій водія постраждали транспортні засоби, завдано матеріальну шкоду, окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не надав місцевому суду даних, щодо відшкодування завданої шкоди.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ч. 1 ст. 277 КУпАП є безпідставними, оскільки матеріали справи засвідчують про належне повідомлення ОСОБА_2 про призначення розгляду даної справи на 20 травня 2024 року в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя, шляхом доставки судової повістки смс повідомленням.

При цьому, відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, засвідчують обізнаність ОСОБА_2 про розгляд справи в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя 4 травня 2024 року, а отже останній повинен був цікавитися про стан розгляду цієї справи.

Сам по собі факт розгляду справи у відсутності ОСОБА_2 не може прямо вказувати про порушення судом вимог ст. 277 КУпАП, оскільки судом першої інстанції здійсненні всі необхідні процесуальні заходи для повідомлення ОСОБА_2 про час та дату судового засідання.

Одночасно, суддя апеляційного суду зауважує, що апеляційним судом права, передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_2 шляхом поновлення його захиснику адвокату Пузіну Д.М. строку на апеляційне оскарження постанови суду, виклику його та його захисника до суду апеляційної інстанції, але останні не скористались зазначеними правами.

Отже, в апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги адвоката Пузіна Д.М. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Пузіну Денису Миколайовичу, який діє в інтересах ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Пузіна Дениса Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2024 року, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 335/5075/24