ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4043/24 Номер провадження 33/814/841/24Головуючий у 1-й інстанції Горбунова Я. М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Дороженка Р.Г.,

Захисника - адвоката Оніпка Є.А.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Оніпка Євгена Анатолійовича, який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30 травня 2024 року закрито провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження у справі, суд дійшов висновку щодо недоведеності вини ОСОБА_2 в інкримінованих йому правопорушеннях за ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник потерпілої особи ОСОБА_1 адвокат Оніпко Є.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Зокрема вказує, що суд формально розглянув справу, не з`ясував всіх фактичних обставин по справі, не дав правильної оцінки доказам, залишив поза увагою те, що винуватець ДТП ОСОБА_2 спочатку визнавав свою вину, а потім змінив свою позицію та почав заперечувати свою причетність до пригоди.

Вважаючи, що працівники поліції направили всі належні матеріали до суду, потерпілою не заявлялося клопотання про допит свідка.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши думку учасників справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №629051, 12 квітня 2024 року об 11:00 год., водій ОСОБА_2 , керуючи ТЗ ЗИЛ-ММЗ д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Козака від вул. Монастирська, у напрямку вул. Сковороди, не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок наїзду автомобілі отримали механічні ушкодження, чим порушив п. 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №628721, 12 квітня 2024 року об 11:00 год., водій ОСОБА_2 , керуючи ТЗ ЗИЛ-ММЗ д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Козака, 2 в м. Полтаві, будучи учасником ДТП, місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, суд дійшов висновку, що матеріали справи зібрані працівниками поліції не містять відомостей та допиту свідка, який був присутній під час ДТП, відсутній огляд ТЗ ОСОБА_2 . Схема місця ДТП не містить всіх обов`язкових орієнтирів, які можуть мати значення для об`єктивного розгляду справи, а отже є неналежним доказом доведення вини ОСОБА_2 в скоєній ДТП.

Апеляційний суд не в повній мір погоджується з вказаними висновками суду.

Згідно відібраних працівниками поліції пояснень потерпілої ОСОБА_1 , остання 12.04.2024, о 10:20 год. припаркувала машину Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Козака, 2 в м. Полтаві, біля військового шпиталю. Коли повернулася та поїхала по справах, вона помітила під лобовим склом папірець з номером телефону свідка, який бачив як вантажний автомобіль пошкодив її авто. Зателефонувавши по зазначеному номеру, їй скинули фото машини з д.н.з. НОМЕР_1 . Подія трапилася об 11:00 год. Після цього вона викликала поліцію.

Згідно пояснень водія ТЗ ЗИЛ-ММЗ д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , 12.04.2024 він рухався на вказаному автомобілі по вул. Козака об 11:00 год. біля шпиталю та випадково зачепив автомобіль Мазда, який був припаркований з порушенням ПДР, заважав проїзду і створював аварійну ситуацію на дорозі. Автомобіль стояв під знаком «Зупинка заборонена». Зіткнення він не відчув.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, водій ОСОБА_2 пояснив, що зважаючи на габарити вантажного авто, наявність сліпих зон, він не відчув дотичного зіткнення з припаркованим авто і тому продовжив рух, не маючи на меті прямого чи непрямого умислу в залишенні місця ДТП.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Відповідно до п. 2.10а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 та його захисник Болтік А.С. вказували, що в діях водія був відсутній прямий чи непрямий умисел в залишенні місця ДТП, оскільки він не був обізнаний про свою причетність до дорожньої пригоди, об`єктивно не мав можливості відчути доторкання свого вантажного автомобіля з припаркований невеличким автомобілем, що виключає наявність прямого умислу в його діях як водія і не може розцінюватись як свідоме залишення місця дорожньої пригоди.

Вказане узгоджується з показами свідка ОСОБА_3 , який рухаючись позаду, в одному ряду з автомобілем ЗІЛ, бачив момент ДТП, зафіксував номер транспортного засобу та підтвердив, що водій після ДТП не зупинився, а продовжив свій рух далі. Така поведінка водія може свідчити про те, що він навіть не відчув дотику з іншим легковим автомобілем, зачепивши його своїм металевим підкрилком.

Проте, що він став учасником ДТП, водій ОСОБА_2 дізнався через декілька годи, коли його розшукали працівники поліції для дачі пояснення та складання протоколу.

Інші докази, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

За змістом вимог ст. 62 Конституції України, в України діє принцип презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що у водія ОСОБА_2 був відсутній умисел на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди і в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Зазначене свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, що в розумінні п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

Разом з тим, апеляційний суд приходить до висновку щодо наявності достатніх належних доказів винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, що підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №629051, від 12 квітня 2024 року за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_2 , схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП та поясненнями свідка ОСОБА_3 , доданими адвокатам Оніпком Є.А. фотокартками та оглянутими в апеляційній інстанції скриншотами з мобільного телефону свідка ОСОБА_3 , з яких вбачається, шо ним об 11:16 хв. 12 квітня 2024 р. здійснено фотографування автомобіля ЗИЛ д.н.з. НОМЕР_1 , а також механічні пошкодження на боковій частині автомобіля Мазда після зіткнення з даною вантажівкою.

Таким чином, наведені доказі в їх сукупності містять фактичні дані про подію скоєного ОСОБА_2 правопорушення за ст. 124 КУпАП та не були ним спростовані.

За змістом ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зважаючи, що ДТП мала місце 12.04.2024, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше 3 місяців з дня вчинення правопорушення. З огляду, що на час розгляду справи в апеляційному суді та визнання ОСОБА_2 винуватим в скоєнні ДТП за ст. 124 КУпАП сплинув визначений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, провадження у справі підлягає закриттю.

За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку про скасування постанови місцевого суду, притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з закриттям провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП та закриття провадження за ст. 122-4 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 147 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Оніпка Євгена Анатолійовича, який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30 травня 2024 року скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення у відповідності до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, з підстав визначених п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна