Справа № 308/2743/24
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю захисника-адвоката Співака О. М., потерпілого ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/226/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та її захисника-адвоката Співака О. М. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.03.2024.

Цією постановою:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, мешканка АДРЕСА_1 , визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 295373 від 24.01.2024 та постанови судді від 08.03.2024 вбачається, що 24.01.2024 о 08 год 02 хв в м. Ужгороді на пл. Богдана Хмельницького, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «TOYOTA AVENSIS» номерний знак НОМЕР_1 , під часу руху по смузі не дотрималась безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з транспортним засобом марки «CHEVROLET TACUMA» номерний знак НОМЕР_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Отже, ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та її захисник-адвокат Співак О. М. просять постанову суду від 08.03.2024 скасувати та закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги вказують на незаконність постанови суду, прийнятою без повного та об`єктивного з`ясування обставин даної справи, ігноруванням доказів та доводів, наведених під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. У справі відсутні будь-які належні та допустимі докази скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Звертають увагу, що за результатами перегляду відеозапису з камер відеоспостереження на іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Також суддею в оскаржуваній постанові безпідставно зазначено про порушення ОСОБА_2 окрім п. 13.3, ще і п. 10.3, 11.10, 13.1 Правил дорожнього руху України, що їй у провину не ставилось. Вважають, що ОСОБА_2 жодних правил дорожнього руху не порушувала.

-2-

Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 на розгляд справи щодо неї не з`явилися. Остання судову кореспонденцію отримувала, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, а тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд уважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 , що не може розцінюватись як порушення її прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. При цьому враховується думка захисника-адвоката Співака О. М. про можливість розгляду апеляційної скарги без ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення захисника-адвоката Співака О. М., який підтримав апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_1 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 та її захисника-адвоката Співака О. М. не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 295373 від 24.01.2024 вбачається, що 24.01.2024 о 08 год 02 хв в м. Ужгороді на пл. Богдана Хмельницького, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «TOYOTA AVENSIS» номерний знак НОМЕР_1 , під часу руху по смузі не дотрималась безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з транспортним засобом марки «CHEVROLET TACUMA» номерний знак НОМЕР_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Отже, ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Викладені у протоколі щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.01.2024, в якій зафіксована дорожня обстановка і місце розташування транспортних засобів, пошкодження, яка підписана учасниками без жодних зауважень та застережень, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

-3-

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які би давали підстави вважати, що інспектор взводу 2 роти ТОР батальйону УПП в Закарпатській області Грицина О. С., який склав щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, був упереджений при його складанні, що у нього були підстави для обмови ОСОБА_2 у порушенні Правил дорожнього руху України та підстави для фальсифікації протоколу та доданих до нього матеріалів, а також даних про його зацікавленість у результатах розгляду справи, на ці дані не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказувала сторона захисту під час її розгляду

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що поліцейський ОСОБА_4 при виконанні своїх функціональних обов`язків та складанні відповідних документів діяв у межах наданих йому повноважень.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає порушення учасниками дорожнього руху, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 Правил дорожнього руху України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 13.3 Правил дорожнього руху України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху. Безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Апеляційний суд, дослідивши зібрані по справі докази вважає, що суддею місцевого суду дана правильна оцінканаявним у справі доказам, а тому висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні, передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення є таким, що відповідає фактичним обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам і узгоджується з вимогами закону.

Письмовими поясненнями ОСОБА_2 встановлено, що 24.01.2024 остання їхала на автомобілі «TOYOTA AVENSIS» номерний знак НОМЕР_1 , з вулиці Л. Толстого на площу Б. Хмельницького, рухаючись в сторону транспортного мосту і її з лівого боку зачепив і пошкодив ліве переднє крило та частину бамперу автомобіль марки «CHEVROLET TACUMA» номерний знак НОМЕР_2 . Також додала, що на в момент зіткнення вона майже не рухалася, тільки поволі відпускала гальма.

Крім того, письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 стверджується, що 24.01.2024 в м. Ужгороді, пл. Богдана Хмельницького, він керував автомобілем марки «CHEVROLET TACUMA», н.з. НОМЕР_2 та рухався по своїй смузі руху, яка вела до транспортного моста, в свою чергу інший учасник руху ( ОСОБА_2 ) рухався по іншій смузі, яка знаходилась правіше та перед мостом з`єднується зі смугою, по якій він здійснював рух, відповідно до розміток на дорожньому покритті та, відповідно, повинен був надати йому перевагу у русі, однак автомобіль під керуванням ОСОБА_2 розпочав рух, але водій вчасно помітила зіткнення та натиснула на гальма, однак зіткнення уникнути не вдалось.

-4-

Також факт недотримання водієм ОСОБА_2 бокового інтервалу під час руху підтверджується наданими стороною захисту відеозаписами з камер зовнішнього спостереження «Наб.Словянська…» та «пл. Б.Хмельницького», з яких встановлено, що автомобілі марки «TOYOTA AVENSIS», н.з. НОМЕР_1 та «CHEVROLET TACUMA», н.з. НОМЕР_2 , зупинились для забезпечення безперешкодного проїзду автомобіля швидкої допомоги; транспортний засіб марки «TOYOTA AVENSIS», н.з. НОМЕР_1 , був розташований позаду правіше транспортного засобу «CHEVROLET TACUMA», н.з. НОМЕР_2 ; о 08:01:26 год 24.01.2024 автомобіль «CHEVROLET TACUMA», н.з НОМЕР_2 , розпочав рух.

З наявних у справі фотосвітлин вбачається, що автомобіль марки «CHEVROLET TACUMA», н.з. НОМЕР_2 , знаходився на зайнятій раніше смузі руху, позаду нього розташований автомобіль «TOYOTA AVENSIS», н.з. НОМЕР_1 . Так як на даній ділянці дорожне полотно дороги звужується, водій ТЗ «TOYOTA AVENSIS», номерний знак НОМЕР_1 , почав маневр перестроювання в ліву смугу руху для виїзду на транспортний міст, для чого заїхав на переривчасту лінію розмітки та зупинився на такій.

При оцінці зібраних по справі доказів, апеляційний суд уважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, а тому доводи сторони захисту в апеляційній скарзі про відсутність вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такі апеляційним судом відхиляються.

При цьому апеляційним судом враховується те, що згідно положень п. 1.10 Правил дорожнього руху України: безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Доводи захисника про те, що небезпека в даній дорожній обстановці виникла для водія ОСОБА_2 , яку створив водій автомобіля марки «CHEVROLET TACUMA» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 , порушивши вимоги пункту 13.3. Правил дорожнього руху України, за що він притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП знаходяться в причино-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, не заслуговують на увагу, оскільки в цій справі розглядається протокол про адміністративне правопорушення і порушення правил дорожнього руху лише щодо водія ОСОБА_2 , яка порушила вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху України.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з наявністю в діях іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, стороною захисту не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

-5-

При цьому факт складення відносно іншого водія ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за порушення Правил дорожнього руху України, а також факт наявності відносно нього постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, не спростовує встановлених судом обставин, за яких ОСОБА_2 визнана винною у порушенні Правил дорожнього руху України та притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, надаючи оцінку діям водія транспортного засобу «CHEVROLET TACUMA», н.з. НОМЕР_2 , виходячи зокрема з досліджених в судовому засіданні фотосвітлин та відеозапису, а також постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.02.2024, слід констатувати, що причиною дорожньо-транспортної пригоди є невиконання обома водіями вимог Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим у діях обох водіїв вбачається спільна ступінь вини у допущеному зіткненні та дорожньо-транспортної пригоди та заподіяних наслідках, що об`єктивно підтверджено наявними матеріалами.

Твердження сторони захисту в апеляційній скарзі про те, що постанова суду єнезаконною та необґрунтованою та винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд відхиляє, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що стороною захисту не спростовано вищевказані твердження та не надано належних доказів на спростування вини ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні ні до місцевого суду, ні до суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що водій ОСОБА_1 допустив зіткнення з нерухомим транспортним засобом під керуванням ОСОБА_2 , спростовується як показаннями самого потерпілого, який вказав, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 після проїзду карети швидкої розпочав рух, але водій вчасно помітила небезпеку для руху, натиснула на гальма, однак зіткнення уникнути не вдалось.

Вищезазначені пояснення водія ОСОБА_1 апеляційний суд розцінює як достовірні, оскільки вони узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими наявними в справі доказами, зокрема схемою дорожньо-транспортної пригоди, підписаною уповноваженою особою та учасниками справи без будь-яких зауважень, на якій зафіксовано місце зіткнення та місце розташування вказаних автомобілів, з яких об`єктивно вбачається, що водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом під часу руху по смузі не дотрималась безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з транспортним засобом марки «CHEVROLET TACUMA» номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, а, відтак, порушила вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Крім того, всупереч доводів апеляційної скарги, ракурс відеозйомки з камер зовнішнього спостереження здійснено таким чином, що такий позбавляє можливості встановити факт перебування транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 в нерухомому стані, зокрема, оскільки не прослідковуються стоп-сигнали на керованому нею автомобілі.

При цьому захисником-адвокатом Співаком О. М. не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Між тим, доводи апеляційної скарги сторони захисту фактично зводяться до переоцінки доказів, яким суддею місцевого суду надана належна правова оцінка, на правильність висновків судді не впливають та їх не спростовують, порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування

-6-

постанови судді, апеляційний суд не вбачає, а відтак вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Разом з тим, частково слушними є доводи сторони захисту щодо безпідставного зазначення судом в оскаржуваній постанові про порушення ОСОБА_2 п. 10.3, 11.10, 13.1 Правил дорожнього руху України, що їй у провину не ставилось.

Згідно з приписами КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів ст. 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Як слідує зі схеми дорожньо-транспортної пригоди, пояснень водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про обставини зіткнення транспортних засобів та пошкодження транспортних засобів, такі свідчать про недотримання ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Разом з тим, за матеріалами справи ОСОБА_2 не ставилось у провину порушення вимог п. 10.3, 11.10, 13.1 Правил дорожнього руху України, тому дані пункти підлягають виключенню з обсягу обвинувачення.

Таким чином, сукупність наявних у справі доказів, характер та ступінь механічних пошкоджень транспортних засобів в результаті дорожньо-транспортної пригоди, розташування та пошкодження транспортних засобів відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідчать про винуватість ОСОБА_2 у порушенні тільки п. 13.3 Правил дорожнього руху України.

Однак, виключення з обсягу обвинувачення порушень ОСОБА_2 вимог п. 10.3, 11.10, 13.1 Правил дорожнього руху України, не виключає порушення нею вимог п. 13.3 цих Правил, і таке виключення не впливає на доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, сукупність досліджених доказів поза розумним сумнівом свідчить, що ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом не дотрималась безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення транспортних засобів, внаслідок чого виникла дана дорожньо-транспортна пригода.

Крім того, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахувала обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника й застосувала до ОСОБА_2 вид та розмір стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши належні докази, які ніким не оспорювалися, належним чином умотивувавши судове рішення, а тому накладене на ОСОБА_2 стягнення є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

-7-

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі сторони захисту не вказується, й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає, а відтак доходить до переконання про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді - без змін.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу, в тому числі про витребування доказів, про призначення експертизи, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її захисника-адвоката Співака О. М. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.03.2024, щодо ОСОБА_5 ,- без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя