ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/4801/23 Головуючий в 1 інст. Яцун О.С.
Провадження №33/807/274/24 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної - ОСОБА_1 - адвоката Рябка Ю.М., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Рябка Ю.М. на постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 05 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 06 серпня 2023 року о 09-20 год. за адресою: м.Гуляйполе, вул.Спортивна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків. Від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Корман Г.О. просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Крім того, захисник просить викликати у судове засідання для допиту начальника СРПП ВП №1 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції Ніколаєнка С.М., для призначення у даній справі судової почеркознавчої експертизи із відібранням в суді від останнього вільних зразків його почерку, для порівняння цього почерку із бланками пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції розглянув його клопотання, але повністю проігнорував всі доводи сторони захисту, стосовно наданих органами поліції доказів.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 вказував йому на те, що він підписував якісь бланки документів, у тому числі і чисті бланки та їх не читав, оскільки був дуже сильно в цей момент схвильований.

Також, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотань про виклик до судового засідання поліцейського, який складав адміністративні матеріали, про виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , та у клопотанні про призначення у справі почеркознавчої експертизи.

Вважає, що показання свідків по справі не можуть бути достатнім доказом у справі, оскільки свідки не підтверджують факт керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом, а свою відмову від проходження медичного огляду він висловлював як звичайний пішохід, за що не передбачена відповідальність передбачена ст.130 КУпАП.

Звертає увагу на те, що в протоколі та в акті огляду, свідок №2 зазначений як « ОСОБА_4 », але в наданому поліцейським письмовому поясненні опитаний свідок « ОСОБА_5 », який не має жодного відношення до вказаної справи.

Зауважує, що відеозапис знятий не на штатний відеореєстратор поліцейського, а за допомогою власного телефону поліцейського та ще й за допомогою американського застосунку «WhatsApp».

Крім того, ці 2 окремих відеофайли у своїй сукупності - перериваються, а тому їх неможливо пов`язати із цим правопорушенням як одне ціле, крім того їх неможливо також пов`язати між собою як у часі, так і за колом осіб та присутніх на ньому транспортних засобів.

Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Рябка Ю.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №179107 від 06 серпня 2023 року згідно з яким, 06 серпня 2023 року о 09-20 год. за адресою: м.Гуляйполе, вул.Спортивна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків. Від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 серпня 2023 року;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей та обличчя. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest Drager 6810 не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 , що підтверджується його особистим підписом;

- у письмових поясненнях ОСОБА_1 від 06 серпня 2023 року;

- у письмових поясненнях свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_2 від 06 серпня 2023 року;

- у копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №625506 від 06 серпня 2023 року, складеної щодо ОСОБА_1 за порушення п.2.3В ПДР України за що, передбачена відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП;

- довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» відповідно до якої гр. ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП немає. Посвідчення водія НОМЕР_2 . Відповідно до відомостей підсистеми «ГСЦ АМТ» на інформаційному порталі НПУ України транспортний засіб ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований на ОСОБА_1 ;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

Його захисник-адвокат Рябко Ю.М. в ході розгляду справи в суді першої інстанції клопотав про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення. Своє клопотання адвокат мотивував тим, що: долучений до матеріалів справи відеозапис фіксації правопорушення знімався не на штатний портативний поліцейський відеореєстратор; в протоколі не зазначено сам факт відеофіксації правопорушення; відеофайли зняті за допомогою застосунку «WhatsApp», що перериваються у часі та не відображають все спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції; письмові пояснення ОСОБА_1 не давав, а підписав чистий бланк; письмові пояснення ОСОБА_1 та двох свідків складені різними почерками; матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

В ході апеляційного розгляду справи захисник ОСОБА_1 адвокат Рябко Ю.М. навів доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі.

За клопотанням сторони захисту в ході апеляційного розгляду справи в якості свідка було заслухано начальника СРПП ВП №1 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції Ніколаєнка С.М., який пояснив, що було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 Виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння. Запропонували пройти огляд. ОСОБА_1 одразу повідомив, що він пив. Від нього відчувався сильний «перегар». Були 2 свідки. Це водії, які проїжджали повз чоловік та жінка. Здійснювалась відеофіксація на бодікамеру. Чому запис не відображає дати та часу, він не знає. Бодікамери старі, інвентаризаційні номери затерті.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Рябка Ю.М., та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Стосовно посилання сторони захисту про те, що відеозапис події був знятий не на штатний відеореєстратор поліцейського, а за допомогою власного телефону працівника поліції та вказані відеофайли не є безперервними, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

З самих відеозаписів є очевидним, що ці записи здійснювались працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаними відеозаписами, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.

Те, що відеозапис складається з окремих фрагментів та відео здійснювалось на мобільний телефон, само по собі не тягне визнання цього запису недопустимим доказом.

Більше того, нормами КУпАП не заборонено використання даних любого приладу, який має функцію фотозйомки чи відеозапису. Використання працівниками поліції власної техніки для фіксування правопорушення не заборонено Законом України "Про Національну поліцію" та нормами КУпАП, а тому додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи подій, відповідно до вимог ст.251 КУпАП, є доказом у справі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу і на те, що вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.

Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволенного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.

Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, не убачається.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та суперечать матеріалам справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги сторони захисту про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотань про виклик працівника поліції, який складав адміністративні матеріали, про виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , та у клопотанні про призначення у справі почеркознавчої експертизи, суд апеляційної інстанції звертає увагу на так.

В матеріалах цієї справи відсутні клопотання захисника-адвоката Рябка Ю.М. про виклик працівника поліції, який складав адміністративні матеріали, свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , та про призначення у даній справі почеркознавчої експертизи.

З оскаржуваної постанови убачається, що фіксація судового засідання не здійснювалась.

Таким чином, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості в повній мірі перевірити доводи апеляційної скарги сторони захисту чи дійсно захисником заявлялись такі клопотання в ході розгляду справи в суді першої інстанції та те, що в задоволенні таких клопотань судом першої інстанції було відмовлено.

Більше того, при апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, в т.ч. і право на захист, проте, висновки суду першої інстанції стороною захисту не спростовані.

Окрім того, в ході апеляційного розгляду справи за клопотанням сторони захисту про виклик та допит начальника СРПП ВП №1 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції Ніколаєнка С.М., свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав розгляд справи за для забезпечення явки останніх.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції від 17 травня 2024 року в якості свідка було заслухано начальника СРПП ВП №1 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції Ніколаєнка С.М., який оформлював адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 . Показання ОСОБА_7 щодо обставин справи суд апеляційної інстанції при вирішенні справи також враховує.

Зокрема, ці показання не тільки не суперечать іншим наявним в справі доказам, а повністю з цими доказами узгоджуються.

Разом з тим, свідкам ОСОБА_2 та ОСОБА_4 направлялись sms-повідомлення про виклик до суду на їх особистий телефон, вказаний під час оформлення адміністративних матеріалів.

Також, з матеріалів справи убачається, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживають в м.Гуляйполе, яке на цей час є прифронтовим містом, та яке піддається обстрілам з боку збройних формувань російської федерації. Отже, зазначені свідки могли не з`являтися у судові засідання з поважних вагомих причин.

Разом з цим, подальше відкладення апеляційного розгляду через неявку вказаних свідків може істотно затягнути цей розгляд.

Суд апеляційної інстанції вважає, що для призначення почеркознавчої експертизи, як про це просить захисник-адвокат Рябко Ю.М., підстав не убачається, оскільки, наявних в матеріалах справи доказів достатньо для вирішення справи по суті і спеціальні знання для цього не потрібні.

З приводу доводів апеляційної скарги сторони захисту про те, що показання свідків у справі не можуть бути достатнім доказом у справі, оскільки свідки не підтверджують факт керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом, а свою відмову від проходження медичного огляду він висловлював, як звичайний пішохід, за що не передбачена відповідальність передбачена ст.130 КУпАП, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

З вказаного відеозапису цілком зрозуміло, що водієм автомобіля на час його зупинки працівниками поліції був саме ОСОБА_1 , який знаходився за кермом автомобіля ВАЗ 21061.

Факт керування транспортним засобом не заперечувався самим ОСОБА_1 , як під час спілкування останнього з працівниками поліції так і під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім того, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , а також особистими письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Згідно з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 , вона, 06 серпня 2023 року приблизно о 09 год. 30 хв. по вул.Спортивна, в м.Гуляйполе, була запрошена працівниками поліції під час складання адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який 06 серпня 2023 року о 09 год. 30 хв. керував автомобілем ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. В її присутності та присутності ще одного чоловіка, гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою тестеру «Драгер», а також відмовився від проходження огляду у медичному закладі.

Згідно з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , він, 06 серпня 2023 року приблизно о 09 год. 30 хв. по вул.Спортивна, в м.Гуляйполе, був запрошений працівниками поліції під час складання адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який керував автомобілем ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. В його присутності та присутності ще однієї особи ОСОБА_6 , гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», а також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі в присутності двох свідків.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 , наданих під час оформлення адміністративних матеріалів, останній зазначив, що він, 06 серпня 2023 року близько о 09 год. 20 год. був зупинений працівниками поліції ВП №1 Пологівського РВП за порушення правил дорожнього руху, а саме керував в м.Гуляйполе, по вул.Спортивна, автомобілем ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 та не був пристебнутий ременем безпеки. Крім цього, 05 серпня 2023 року до пізньої ночі він вживав спиртні напої, а саме горілку у кількості 300 грам. Відповідно 06 серпня 2023 року він ще знаходився в стані алкогольного сп`яніння. В присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер на що, він відмовився. Також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Він повністю згоден з тим, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Ставити під сумнів достовірність пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , жодних підстав немає, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та з іншими доказами, в т.ч. з письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Отже, сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які долучені до матеріалів справи.

В свою чергу, об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керував не ОСОБА_1 , а інша особа, в матеріалах справи немає.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що ОСОБА_1 підписував бланки документів у т.ч. і чисті бланки та їх не читав, оскільки був дуже сильно в цей момент схвильований, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 В своїх поясненнях до протоколу останній зазначив, що він, вчора вживав спиртні напої після чого сів за кермо.

Даних про те, що ОСОБА_1 оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

Те, що в протоколі та в акті огляду, свідок №2 зазначений як « ОСОБА_4 », але в наданому поліцейським письмовому поясненні опитаний свідок « ОСОБА_5 » (на що звертає увагу сторона захисту), не є недоліком, який тягне за собою визнання відомостей з протоколу та з акту огляду недопустимими доказами та може свідчити про описку.

Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Рябка Ю.М. залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 05 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 332/4801/23