Справа № 442/5045/24
Провадження №3/442/1388/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 липня 2024 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з головного управління ДПС у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , працюючу головним бухгалтером Філії «Дрогобицький райавтодор» ДП «Львівський автодор» ДАК «Автомобільні дороги України», проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за ст. 163-1 ч.1 КпАП України,-

в с т а н о в и в :

20.06.2024 в провадження суду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГУ ЛВ №010468 від 17.06.2024 головним державним інспектором Дрогобицького відділу перевірок платників управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області Мисечко І.В. при позаплановій документальній виїзній перевірці Філії «Дрогобицький райавтодор» ДП «Львівський автодор» ДАК «Автомобільні дороги України» ОСОБА_1 виявлено порушення встановленого порядку ведення податкового обліку, а саме:

1. заниження земельного податку за період що перевірявся на загальну суму 365 789,20

грн. у тому числі за 2022 рік у сумі 170 134,51 грн., за 2023 рік у сумі 195 654,69, чим було порушено пп.269.1.1.2 п.269, пп.270.1.1.3 п.270.1 ст.27, п.286.2 ст.286 п.2587.3 ст.287 Податкового кодексу України.

2. несплату (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб станом на 07.05.2024 на суму 302 438,77 грн., та протермінування сплати податку на доходи фізичних осіб за серпень 2017, лютий 2018, вересень 2022, з 01.01.2023 по 30.03.2024, чим порушено пп.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168, ст.168, п.171.1 ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України;

3. несплату (неперерахування) військового збору станом на 07.05.2024 року на суму 28500,00 грн., та несвоєчасне перерахування військового збору за серпень 2017, січень 2019, січень 2020, вересень 2022, з січня по грудень 2023, з січня по березень 2024, чим порушено пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.176.2 ст.176, пп.1.5, пп.1.6 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України;

4. абз.1 ч.8 ст.0 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010, несвоєчасна сплата сум єдиного внеску за ІІІ квартал 2023;

5. п.4 ч.2 ст.6 України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010, несвоєчасне подання звіту по єдиному внеску за червень 2016.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вимоги статті 63 Конституції України роз`яснені при складанні адміністративного протоколу.

ОСОБА_1 на виклик в суд не з`явилася, відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП, її присутність не є обов`язковою.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, що притягається до відповідальності, яка не з`явилася за викликом суду, на підставі наявних у справі доказах.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до наступного висновку.

У частині 1 статті 163-1 КУпАП регламентовано адміністративну відповідальність за Відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До матеріалів справи долучено Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 21796/13-01-07-15/26231263 від 23.05.2024.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи вищенаведене, вбачаю в діях ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП України.

При визначенні адміністративного стягнення, враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, а також враховуючи обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, приходжу до висновку про необхідність застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.В. Крамар