Справа № 195/638/24
ПОСТАНОВА
10.07.2024 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області - Скрипченко Д.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ОСОБА_1 в судовому засідання заперечень щодо протоколу серії АД №590332 від 13.04.2024 року не надав, провину свою визнав, підтвердив обставини, викладені в даному протоколі про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ч.1 ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст.268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи.
Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суддя встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що відсутні обставини, що виключають розгляд справи (ст.247 КУпАП), оскільки складений протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали свідчать про подію та склад адміністративного правопорушення, про осудність особи, яка вчинила протиправну дію, вчинення дій собою не в стані крайньої необхідності, на момент розгляду справи не закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.
Суддя, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1КУпАП.
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 а ПДР України за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:
- даними протоколу про адміністративні правопорушення від 13.04.2024 року серії ААД №590332, який складено уповноваженою на те особою; при цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , з його письмовими поясненнями, де він зазначив, що вживав алкогольний напій, після чого керував вищезазначеним транспортним засобом;
- роздруківками письмових результатів тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» (ALCOTEST 6810, прилад ARBH -0598, тест №1003) та актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до яких проба позитивна 0,95 %?;
- письмовим поясненням ОСОБА_1 ;
- даними відеозапису з місця події на оптичному диску;
- рапортами поліцейськими СРПП ВП №3 НРУП Стець В.
Вищевказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.
Спираючись на встановлені фактичні обставини даних адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена, тому суд дійшов висновку про наявність в діях останнього складу вказаних правопорушень.
Звертаю увагу на те, що сутність вчиненого правопорушення у протоколах про адміністративні правопорушення викладені із належною повнотою. Ознайомившись із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не зробив жодних зауважень до протоколу, проведених процесуальних дій чи поведінки поліцейських. Останній не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями. Однак, зауважень чи заперечень ніяких не зазначив.
Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю вищевказаних доказів, відповідно до яких порушник вчинив дане адміністративне правопорушення.
Згідно положень ст.23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до довідки Відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 13.04.2024 року ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 отримав 08.08.2013 року. Крім того, згідно бази ІПНП протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130 КупАП останній не притягувався.
Відповідно до п.1.10 ПДР водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Суддя дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
На підставі вище наведеного вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним в майбутньому нових правопорушень.
Згідно із ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір і порядок сплати встановлюється Законом.
Керуючись ст.ст.23, 33, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 283-284, 294 КУпАП, -
У відповідності до вимог ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу в 15-денний термін з дня повідомлення про винесення вказаної постанови, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.
Постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд.

Суддя : Д.М.Скрипченко