КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/5241/2024 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Реви Інни Олександрівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Реви Інни Олександрівни на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 20 вересня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 вересня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто з нього в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 11 травня 2024 року о 15 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Академіка Заболотного, буд. 25, керував транспортним засобом «Subaru», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія». За результатом огляду ОСОБА_3 перебував у стані наркотичного сп`яніння - канабіноїди (марихуана), чим порушив вимоги п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_2 - адвокат Рева І.О. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, встановлені ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази законності зупинки транспортного засобу. З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що підставою зупинки сталоповідомлення невідомої особи. Разом з тим, доказів існування так званого повідомлення матеріали справи також не містять.

Таким чином, підстав для подальшого проведення огляду на стан сп`яніння у поліцейських не було.

Наголошує на тому, що відеозапис події був повинен здійснюватися безперервно. Проте на відеозаписі відсутній уривок відео з 16 год. 45 хв. до 17 год. 27 хв., що на думку захисника ставить під сумнів цей доказ.

Звертає увагу суду на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, які ознаки наркотичного сп`яніння були виявлені у її підзахисного (направлення до закладу охорони здоров`я та рапорт відсутні), більш того, такі ознаки взагалі не були озвучені її підзахисному. Разом з тим відеозаписом спростовується факт наявності ознак сп'яніння у її підзахисного. Зазначає, що працівники поліції навіть не намагалися встановити у її підзахисного ознак сп`яніння.

Направлення для проведення огляду ОСОБА_4 не вручалося. Відеозапис, що міститься в матеріалах справи, взагалі не відображає моменту складання та вручення направлення.

Разом з тим, пропозицію проведення огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_3 згідно даними відеозапису отримав о 15 год. 15 хв., в той час як огляд згідно з актом огляду розпочався 17 год. 20 хв. (згідно з відеозаписом о 17 год. 28 хв.), відбір біологічного матеріалу здійснювався о 17 год. 45 хв., а дослідження біологічного матеріалу ОСОБА_5 було здійснено лише 13 травня 2024 року, тобто зі спливом встановленого ч. 4 ст. 266 КУпАП та п. 9 Розділу III Інструкції № 1452/735 від 09 листопаду 2015 року строку.

Стверджує, що ОСОБА_2 не було відсторонено від керування транспортним засобом, натомість після проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейські відвезли його до місця стоянки автомобіля та дозволили керувати ТЗ.

Отже працівниками поліції не було дотримано вимог п.п. 2,4 розділу 1 та п. 12 розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09листопада 2015 року №1452/735, та вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету МіністрівУкраїни від 17 грудня 2008 року № 1103.

Крім того, порушено процедуру оформлення адміністративних матеріалів, оскільки подія відбулася 11травня 2024 року, результат медичного огляду датований 19 травня 2024 року, а протокол про адміністративне правопорушення складений тільки 27 травня 2024 року.

Разом з тим, з 19 травня 2024 року працівники поліції мали достатньо часу для складанняпротоколу про адміністративне правопорушення, проте склали його лише 27 травня 2024 року, тобто через 9 днів після отримання результатів огляду. Вказане свідчить про безумовне порушення поліцейськими ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справиОСОБА_3 було запрошено до УПП в м. Києві для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення на 09 год. 00 хв. 26 травня 2024 року.

В свою чергу ОСОБА_6 прибув 26травня 2024 року до УПП в м. Києві, проте йому повідомили, що ОСОБА_7 , який викликав ОСОБА_2 для складання протоколу, відсутній на робочому місці. Водночас, 27 травня 2024 року о 09 год. 10 хв. поліцейські за відсутності ОСОБА_2 склали протокол про адміністративне правопорушення.

Захисник вказує, що нею, як адвокатом ОСОБА_1., було витребувано від медичного закладу акт медичного огляду від 11травня 2024 року, з якого вбачається, що дослідження біологічного середовища здійснювалось методом ІХА, тобто за допомогою експрес-тесту. Разом з цим КНП КМНКЛ «Соціотерапія» повідомило, що дослідження біологічного середовища ОСОБА_3 здійснювалося за допомогою швидких тестів Boson Biotech діагностики in vitro.

При цьому кількісного визначення наркотичного засобу канабіноїду - марихуани в акті не зазначено.

Тобто, лабораторні дослідження повинні встановити кількісне визначення наркотичного засобу та саме, якого наркотичного засобу, що є базовим критерієм встановлення як самого факту, так і ступеню сп`яніння.

Разом з тим, суд першої інстанції повідомив ОСОБА_8 , що має намір призначити в межах справи судову медичну хіміко-токсикологічну експертизу, з чим ОСОБА_3 погодився, проте ухвалу про проведення експертизи не було прийнято та не було направлено до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія».

Окрім того, суд першої інстанції відмовив стороні захисту у допиті лікаря-нарколога ОСОБА_9 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 - адвокат Рева І.О. підтримала свою апеляційну скаргу, заявила клопотання про допит лікаря-нарколога ОСОБА_9 , яке було задоволено судом і лікар-нарколог ОСОБА_9 була допитана судом в режимі ведеоконференцзв`язку.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОН України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Дотримання наведених вимог працівниками поліції під час зупинення транспортного засобу, направлення на огляд на стан наркотичного сп`яніння судом першої інстанції перевірено.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні п. 2.9 «а» ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 860245 та висновком від 19 травня 2024 року № 002430 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», відповідно до якого ОСОБА_3 11 травня 2024 року перебував в стані наркотичного сп`яніння. Також факт керування водієм ОСОБА_3 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння підтверджується відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Суд першої інстанції у своєму рішенні оцінив доводи сторони захисту, які були аналогічними доводам апеляційної скарги і відхилив їх, встановивши, що ці доводи не спростовують тих обставин, які містились в протоколі про адміністративне правопорушення і підтверджувались медичним висновком.

Суд погодився із твердженням захисника про те, що дійсно працівники поліції не повідомили ОСОБА_3 наявні в нього ознаки наркотичного сп`яніння, разом з цим, як вбачається з відеозапису, у поліцейських виникли обґрунтовані підозри, що ОСОБА_10 перебуває в стані сп`яніння, а тому і запропонували останньому проїхати до КНП «КМНКЛ Соціотерапія».

Також суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що твердження захисника про те, що працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_3 не впливає на доведеність його вини у керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, оскільки під час дії воєнного стану працівники поліції мають право на зупинку транспортних засобів з метою профілактичних оглядів, не тільки тих водіїв, які порушують правила дорожнього руху, а й інших транспортних засобів, з метою виявлення колоборантів та забезпечення безпеки всіх громадян.

Посилання захисника на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями та його не надали ОСОБА_10 суд першої інстанції не взяв до уваги при оцінці доведеності вини ОСОБА_10 , оскільки ці обставини не впливають на встановлений на час складання протоколу факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. При цьому суд першої інстанції зазначив, що підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, є висновок щодо результату огляду особи, однак цей висновок поліції не надається одразу після проведення огляду водія, а надсилається пізніше. Після отримання висновку щодо результатів огляду ОСОБА_3 , вперше працівники поліції викликали ОСОБА_3 у вихідний день і викликали ще раз на інший робочий день, однак останній не з`явився для складання протоколу, що не заважає працівникам поліції складати протокол у відсутність особи.

Також суд з посиланням на відеозапис спростував твердження захисника про те, що працівники поліції не роз`яснили прав ОСОБА_3 та дозволили керувати транспортним засобом.

Твердження захисника про те, що пропозицію проведення огляду ОСОБА_3 отримав о 15 год. 15 хв., а огляд у лікаря розпочався о 17 год. 20 хв., що є порушенням Інструкції № 1452/735, суд також відхилив, оскільки адреса, за якою зупинили ОСОБА_3 і адреса КНП «КМНКЛ» Соціотерапії, знаходяться віддалено і очевидним є те, що працівникам поліції потрібен час для доставлення особи до лікаря-нарколога.

Крім того, суд першої інстанції відхилив доводи захисника про те, що акт медичного огляду складений 11 травня 2024 року о 17 год. 20 хв., а тести були проведені 13 травня 2024 року, а тому є недопустимим доказом, оскільки лікарі спочатку складають акт, що і було зроблено 11 травня 2024 року, а потім доповнюють його результатами лабораторних досліджень, для отримання яких потрібен певний час. Після чого лікар-нарколог здійснює заключний аналіз проведеного огляду та лабораторних досліджень, що і було зроблено в даному випадку.

Суд першої інстанції також не погодився із доводами захисника про те, що невідомо чиє біологічне середовище досліджував лікар, оскільки такі доводи є лише припущеннями захисника, яке не ґрунтується на досліджених судом доказах. Зокрема, з відеозапису вбачається, як після здачі ОСОБА_3 необхідного біологічного середовища в присутності поліції, лікар-нарколог при останньому опломбовує дві ємності, а отже таке припущення є безпідставним.

Додатково суд зазначив, що на першому судовому засіданні особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, було роз`яснено право проведення експертизи наданих ним біологічних зразків 11 травня 2024 року в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», однак сторона захисту протягом розгляду справи в суді, маючи сумніви в належності біологічного середовища ОСОБА_3 , таке клопотання не заявляла.

Надані стороною захисту результати дослідження біологічного середовища в ТОВ медичний центр «ВАСЕДА» суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги, оскільки такі дослідження проведені поза межами строків передбачених вимогами ст. 266 КУпАП, а також в приватній клініці, де не здійснюється контроль належності біологічного середовища.

Вказівка захисника про те, що відеозапис не є безперервним, на думку суду першої інстанції, є слушною, проте відеозапис, на якому зафіксовані обставини проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку є безперервним та підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ці висновки суду першої інстанції не спростовані доводами апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції допитав лікаря-нарколога ОСОБА_9 , яка пояснила, що при огляді водія вона встановлює клінічні ознаки, які свідчать про перебування водія в стані наркотичного сп`яніння і такі ознаки у ОСОБА_3 були наявні та вона їх зазначила в акті огляду. У водія був підвищений пульс та тиск, що не відповідає його віку. Також були інші клінічні ознаки. Після того, як відбирається у водія біологічне середовище (сеча), вона пломбується в окремі ємності і передається в лабораторію. За проведення лабораторних досліджень вона не несе відповідальності, а після отримання висновку лише заповнює ці дані в акт огляду та надає свій висновок.

Отже апеляційний суд звертає увагу на таке.

При розгляді результатів тестування сечі на вміст будь-яких наркотичних речовин, у разі отримання попередніх позитивних результатів, лікар-нарколог керується сукупністю усіх даних медичного огляду у поєднані із результатом тесту.

Діагноз, який вноситься до акту медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем робиться висновок, установлюється лікарем на підставі результатів усієї клінічної картини (тобто сукупності ознак та результатів обстеження). Клінічні дані у поєднанні із результатом тесту дають можливість визначити, чи знаходиться особа у стані наркотичного сп`яніння.

В результаті дослідження сечі ОСОБА_3 виявлено позитивний результат на наявність наркотичної речовини та винесено заключення: перебуває у наркотичному стані (канабіноїди, марихуана).

Щодо доводів про недостатність проведення лабораторного дослідження за допомогою швидкого тесту, а отже недійсність його результатів, апеляційний суд зауважує, що відповідно до пункту 10 розділу ІІІ Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. З відеозапису з нагрудної бодікамери судом встановлено дотримання положень інструкції щодо відбирання біологічного середовища у дві ємності. Проте правом на повторне дослідження з використанням методу газової хроматографії ОСОБА_3 не скористався.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи захисника ОСОБА_3 -адвоката Реви І.О. про те, що нею заявлялось клопотання про призначення експертизи біологічного середовища, проте суд повідомив про те, що ним буде призначена експертиза самостійно, але експертизу не призначив. Внаслідок чого була втрачена можливість на проведення такої експертизи, оскільки зразки біологічного середовища зберігаються лише три місяці. Ці доводи є голослівними, не доводяться матеріалами справи і суперечать постанові суду першої інстанції, в якій зазначене зворотнє, а саме про те, що право на призначення експертизи роз`яснювалось, але цим правом ОСОБА_3 та його захисник - адвокат Рева І.О. не скористались, посилаючись на те, що ставлять під сумнів належність біологічного середовища, яке зберігалось в КНП «КМНКЛ Соціотерапія», саме ОСОБА_3 .

Щодо доводів захисника адвоката Реви І.О. про те, що ОСОБА_3 не видавалось направлення на проходження медичного огляду, апеляційний суд звертає увагу, що огляд особи на стан сп`яніння проводиться відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 9 листопада 2015 року, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно з вказаними нормативними документами, якщо водій погодився на проведення огляду у медичному закладі, він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п. 8 розділу ІІ Інструкції від 9 листопада 2015 року). З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п. 9 розділу ІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року та п. 7 Порядку від 17 грудня 2008 року). Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку, перший примірник якого видається під підпис поліцейському (п.п. 17, 20 розділу ІІІ Інструкції від 9 листопада 2015 року, п. 13 Порядку від 17 грудня 2008 року).

Отже, за змістом даних норм направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складається не для вручення водію/інформування останнього про його оформлення та водієві не передається, як помилково вважає апелянт, а складається працівником поліції для лікаря, як підстава проведення цим лікарем огляду особи.

Розділ Х «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, не передбачає долучення до протоколу про адміністративне правопорушення примірника направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що зупинка транспортного засобу була неправомірною є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, бо питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування постанови суду. Крім того, апелянтом не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки, яка нібито мала місце 11 травня 2024 року.

Отже, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили позицію захисника Реви І.О. про безпідставне притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції в постанові від 20 вересня 2024 року про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, всупереч доводів апеляційної скарги, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, а тому відсутні підстави для скасування судового рішення і закриття провадження у справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як про це просить апелянт.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що судове рішення постановлено з дотримання вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга захисника Реви І.О. не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Реви Інни Олександрівни залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 20 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб