ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2850/24 Справа № 183/8154/24 Суддя у 1-й інстанції - Гузоватий О. І. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у м.Дніпро, у присутності, особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

апеляційну скаргу захисника Береста Олександра Миколайовича, у інтересах ОСОБА_1 подану на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого водієм в АТП «Тір», розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП України, та призначено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі в розмірі 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 605, 60 грн.

Відповідно до змісту постанови 02 серпня 2024 року о 21 годині 18 хвилин по вул. Підлісній, 114 м. Новомосковська (нині м. Самар) Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Fabia», н/з НОМЕР_2 , не впорався з керуванням та здійснив наїзд на дерево. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху.

Крім цього, того ж дня, а саме 02 серпня 2024 року о 21 годині 18 хвилин по вул. Підлісній, 114 м. Новомосковська (нині м. Самар) Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Fabia», н/з НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху. Так, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку провадився із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810», тесту № 1367, результат огляду позитивний та становить 2.06 % проміле, що зафіксовано на боді камеру патрульного поліцейського.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник Берест О.М. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року скасувати, а провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу інкримінованих йому адміністративих правопорушень.

Вважає, що під час судового розгляду судом першої інстанції були встановлені достатні факти, які спростовують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує на те, що поліцейськими не було надано до суду доказів того, що автомобілем під час ДТП керував ОСОБА_1 , крім того, пояснення, які писав ОСОБА_1 , були продиктовані працівниками поліції, не було взято до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що саме він був за кермом автомобіля а не ОСОБА_1 .

Окрім цього, апелянт наголошує, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були очевидцями ДТП, а вийшли на вулицю вже через кілька хвилин.

Також зауважує, що суд не надав оцінку доказам, які були надані ОСОБА_1 в порядку захисту, та досліджуючи докази не надав об`єктивну оцінку.

Перевіривши витребувані із Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області матеріали провадження про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП України, вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши додані до протоколів про адміністративні правопорушення відеозаписи, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 106990 разом із схемою місця ДТП, долученою до нього, якими зафіксовано факт правопорушення за ст. 124 КУпАП; протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 107003, яким зафіксовано факт правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, результатом тесту на вміст алкоголю у повітрі, що видихається № 1367 технічного засобу «Drager Alcotest 6810» від 02.08.2024 (результат 2,06 % проміле); письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями ОСОБА_4 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» позитивний та становить 2,06 % проміле; відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського,

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, згідно протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 107003 та ЕПР1 № 106990 від 02 серпня 2024 року, складених стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП вбачається, що 02 серпня 2024 року о 21 годині 18 хвилин по вул. Підлісній, 114 м. Новомосковська (нині м. Самар) Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «Skoda Fabia», н/з НОМЕР_2 , не впорався з керуванням та здійснив наїзд на дерево. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.п. 2.9 (а),12.1 Правил дорожнього руху України. Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , убачається, що 02.08.2024 року керуючи авто «Skoda Fabia», н/з НОМЕР_2 не впорався з керуванням та здійснив наїзд на дерево, вживав спиртні напої.

У протоколі серії ЕПР1 № 106990 від 02 серпня 2024 року зафіксовано, що ОСОБА_1 видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 . Протокол підписан особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та його копія ним отримана. Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП про що свідчить його особистий підпис.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів при проведенні відео фіксації у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та нестійка хода, за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 у ОСОБА_1 було встановлено позитивну пробу 2, 06‰. В акті зазначено, що з результатами проведення огляду ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його особистий підпис.

Щодо аргументів сторони захисту про відсутність доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 , то вони спростовуються письмовими пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , самого ОСОБА_1 , та відеозаписом, відповідно до якого, убачається, під час спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції запитали останнього як трапилось ДТП, на що ОСОБА_1 відповів, що не розрахував швидкість, чим підтвердив факт керування транспортним засобом.

Отже зазначені на цьому відеофайлі фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів інформації підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Надаючи оцінку поясненням свідка ОСОБА_2 суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, що вони є суперечливими, нелогічними та непослідовними, оскільки останній має дружні відносини з ОСОБА_1 , тому суд розцінив це, як сприяння уникненню ОСОБА_1 відповідальності за вчинені правопорушення, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає захисник, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Береста Олександра Миколайовича є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Береста Олександра Миколайовича - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В. Рябчун