Провадження № 3/512/405/24
"11" липня 2024 р. смт Саврань
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

25.06.2024 до Савранського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП (невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей), далі протокол про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 102087 від 19.06.2024 вбачається, що ОСОБА_1 19.06.2024 близько 14 години 30 хвилин за адресою : смт Саврань по вул. Соборні та вул. Центральній де присутній інтенсивний рух автомобілів, малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матір`ю якої є громадянка ОСОБА_1 рухалася дитячим самокатом на зустріч зустрічному транспорту створюючи йому перешкоди в русі, при цьому перебуваючи без нагляду дорослих, що могло призвести до нещасного випадку. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 184 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та іншими документами.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, крім визнання своєї вини, доведена та підтверджується наступними доказами.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 102087 від 19.06.2024, відповідає вимогам статті 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначені всі необхідні данні та в якому ОСОБА_1 визнала свою вину (а.с. 2).

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 19.06.2024 року біля 14 години 20 хвилин її донька ОСОБА_3 дійсно каталася на самокаті по вул Соборній, оскільки вона її дозволила, хоча і знала що це небезпечно та може призвести до нещасного випадку, але вона не придала значення, оскільки думала , що в цьому немає нічого поганого. Зобов`язується в подальшому доньку без нагляду не залишати (а.с.4).

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП.

До обставин, які відповідно до статті 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суд відносить визнання своєї вини.

Обставин, які відповідно до статті 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Відповідно до положень статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Специфіка встановлення малозначності діяння в контексті положень статті 22 КУпАП полягає в обов`язковій сукупності трьох умов: формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) КУпАП характеризують певний склад адміністративного правопорушення; малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного виду адміністративного правопорушення. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду; малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.

Відповідно до встановлених обставин, протиправність дій ОСОБА_1 по суті полягає в тому, що вона ухилилась від виконання батьківських обов`язків, допустивши виїзду на самокаті своєї малолітньої доньки на зустріч зустрічному транспорту, створюючи йому перешкоди в русі при цьому перебуваючи без нагляду. Формально, такі дії містять ознаки адміністративного правопорушення, однак самі по собі, не становлять суспільної небезпеки та не несуть істотної шкоди.

Враховуючи, що правопорушення не призвело до тяжких наслідків та шкоди іншим громадянам не спричинило, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, що передбачені статтею 35 цього Кодексу, особу правопорушниці, яка щиро розкаялась, обіцяла більше часу приділяти вихованню дитини, не працює, малозабезпечена, одноосібно виховує дитину, суд вважає можливим на підставі статті 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в силу малозначності правопорушення обмежившись усним зауваженням.

Згідно із частиною 1 статті 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того вирішуючи питання про стягнення відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 , як особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі, визначеному статтею 4 Закону України «Про судовий збір», суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, - визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору, яка підлягає стягненню з порушника у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн.

При цьому, пільги при сплаті судового збору наведено у статті 5 Закону України «Про судовий збір» та вони розповсюджуються на наведені в її положеннях категорії осіб, до яких особи, на яких накладено адміністративне стягнення не відносяться.

Поряд з цим, пунктом 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

На підтвердження незадовільного майнового стану ОСОБА_1 надала до суду наступні документи:

-Довідка Савранської селищної ради Одеської області від 09.07.2024 №599;

-Довідка невропатолога лікаря ОСОБА_4 ;

-Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/ суми нарахування доходу (перерахованого) податку та військового збору станом на 05.07.2024;

-Довідка УСЗН Подільськогої РДА видана ОСОБА_1 , про те, що вона дійсно знаходиться на обліку і утримує тимчасову допомогу на 1 дитину, коли мати (батько) ухиляється від сплати аліментів;

-Форма ОК -5 ПФУ реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 ;

-Довідка Савранської ВДВС в Одеській області про неотримання аліментів.

За системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд, враховуючи майновий стан особи, на яку накладено адміністративне стягнення, те, що ОСОБА_1 малозабезпечена, одноосібно виховує дитину, офіційно не працююча, несплату батьком спільної дитини аліментів, необхідність в лікуванні та спостереженні дитини у медичному закладі в м. Одеса приходить до обґрунтованого висновку про можливість та необхідність застосувати до правовідносин щодо справляння судового збору у даній справі положення статті 8 Закону України «Про судовий збір» за аналогією, звільнивши ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись статтями 22, 40-1, 184, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючу, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі статті 22 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючу, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , як особу, на яку накладено адміністративне стягнення від сплати судового збору.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десятиднів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя: О.Ю. Брюховецький