Справа № 740/7181/24
Провадження 3/740/2839/24
ПОСТАНОВА

іменем України

23 грудня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Пулинець Ю.О.,

з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли із Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом від 07 грудня 2024 року за ч.1 ст.184 КУпАП, який поданий суду 10 грудня 2024 року, ОСОБА_1 26 вересня 2024 року у проміжок часу з 09-00 год до 14-00 год за місцем проживання ухилилася від передбачених ст.150 СК України батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не дбала про його духовний та моральний розвиток, не приділяла уваги вихованню сина, у результаті чого останній ображав, штовхав малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території гімназії №15 «Основа» м. Ніжина.

Свідки, потерпілі у протоколі поліцейським не зазначені.

У судовому засіданні ОСОБА_1 обставини протоколу заперечила, пояснивши, що має повноцінну сім`ю, зокрема сина ОСОБА_2 , 2016 року народження, який навчається в 3-Б класі гімназії №15, вона працює кредитним інспектором «Просто позика»; у вересні 2024 року між дітьми у класі сталась суперечка, ніякої шкоди не заподіяно; ОСОБА_3 також веде себе не позитивно, він побив дитину; вона була на роботі, а син у гімназії; вона належно виховує свого сина; просить закрити провадження по справі.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Відповідно до КУпАП суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не повноважний виходити за його межі, при цьому протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, також суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у ст.129 Конституції України.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 26 вересня 2024 року у проміжок часу з 09-00 год до 14-00 год за місцем проживання ухилилася від передбачених ст.150 СК України батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , 2016 року народження, а саме не дбала про його духовний та моральний розвиток, не приділяла уваги вихованню сина, у результаті чого останній ображав, штовхав малолітнього ОСОБА_3 , 2016 року народження, на території гімназії №15 «Основа» м.Ніжина.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Обов`язки батьків або осіб, що їх замінюють, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей визначені Сімейним кодексом України, а саме ст.150- батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Поліцейським до протоколу додані копії сторінок паспорта громадянина України ОСОБА_1 ; 3 фото від «…30 жовтня…», відповідно до яких діти в класі (двоє зверху, один на підлозі, четверо зверху, один на підлозі, п`ятеро зверху, один на підлозі); супровідні листи щодо складення протоколу.

Подані поліцейським суду фотознімки не містить достатніх даних про однозначний висновок щодо агресивних та насильницьких дій дітей, при цьому вказані діти мають орієнтовно 8-річний вік, що об`єктивно не є свідомим віком для надання оцінки діям та прийняття ними свідомих рішень.

Згідно з поданною ОСОБА_1 у судовому засіданні характеристикою від 17 грудня 2024 року ОСОБА_4 має виключно позитивні характеристики за місцем його навчання у Ніжинській гімназії №15 «Основа», також вказано, що його батьки відвідують батьківські зустрічі, приділяють належну увагу навчанню та вихованню сина.

Також у протоколі вказано про невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків в період з 09-00 год до 14-00 год за місцем проживання, при цьому за встановлених обставин її малолітній син ОСОБА_2 перебував саме у гімназії, тобто під контролем навчального закладу, що включає обов`язок посадових осіб навчального закладу контролювати поведінку учнів під час навчального процесу, зокрема і під час перерв. Так дійсно, діти потребують посиленої уваги з боку батьків, але зі змісту протоколу не зрозуміло, яким чином ОСОБА_1 не виконувала свої батьківські обов`язки і коли, і в якому місці, і яким чином це вплинуло на подію, яка виникла між дітьми у навчальному закладі 26 вересня 2024 року. Також при складенні протоколу поліцейським не з`ясовані дійсні обставини вказаної події, зокрема причин її виникнення, ініціатора, конкретного місця, а не посилання на територію навчального закладу, не з`ясовані обставини щодо винних дій (чи з необережності) ОСОБА_1 , які на думку поліцейського свідчать про достатність притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП із врахуванням ст.9 КУпАП.

За змістом ст.ст.251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення, що є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з приписами ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При розгляді справи судом враховується, що стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати і протокол про адміністративне правопорушення (рішення у справі «Лучанінова проти України»).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Як зазначив у рішенні Європейський суд з прав людини у справі «Шиянов проти України» від 2 червня 2016 року, розслідування повинно бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні або необґрунтовані висновки, також повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події. Будь-який недолік розслідування є загрозою недотримання цього стандарту.

Наявні у справі докази, які подані поліцейським, є суперечливими і такими, що не підтверджують ретельності розслідування, а факт ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо сина ОСОБА_2 та наявності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП поза розумним сумнівом не підтверджений у встановленому порядку.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з недоведеністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення, та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду, із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП,-закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Олійник

Повний текст постанови складений 24 грудня 2024 року.