Справа № 734/4703/24 Головуючий у 1 інстанції Соловей В. В.
Провадження № 33/4823/1074/24
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Демиденка В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Демиденка В.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 10 жовтня 2024 року о 19 год 38 хв, на 71 км автодороги М-01 у с. Сираї, Чернігівського району та області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом Magyar, н.з. НОМЕР_2 , рухався зі сторони м. Києва у напрямку м. Чернігова, та, змінюючи напрямок руху, виконуючи маневр перестроювання, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого трапилося зіткнення з автомобілем Skoda Super, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , чим порушив вимоги п.п. 10.1 і 10.3 Правил дорожнього руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, їх власникам завдані матеріальні збитки.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Демиденко В.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що суд виніс рішення без встановлення фактичних обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування скарги посилається на те, що ОСОБА_1 , уникаючи наїзд на пішохода жіночої статі та похилого віку, яка різко вибігла на пішохідний перехід, змінив траєкторію руху ліворуч, тобто вимушено здійснив зіткнення з іншим автомобілем, який рухався в попутному напрямку. Разом з тим, водій автомобіля «Skoda» зі свого боку жодних дій для уникнення ДТП не здійснював. Апелянт наголошує, що про причетність пішохода до даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції з самого початку, проте особу пішохода не встановлено, оскільки поліцейські жодних дій для цього не здійснили. Також вважає, що неможливо здійснити повний та всебічний розгляд даної справи без повернення матеріалів справи до органу поліції на доопрацювання та без проведення автотехнічної експертизи.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Демиденка В.А., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№147706 від 10.10.2024, ОСОБА_1 , 10 жовтня 2024 року в19:38 год., на 71 км автодороги М-01 у с. Сираї Чернігівського району та області, керував транспортним засобом DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом Magyar, н.з. НОМЕР_2 , рухався зі сторони м. Києва у напрямку м. Чернігова, та, змінюючи напрямок руху, виконуючи маневр перестроювання, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого трапилося зіткнення з автомобілем Skoda Super, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в лівій смузі в попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, їх власникам завдані матеріальні збитки, осіб постраждалих немає, чим порушив вимоги пунктів 10.1 і 10.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП (а.с.7).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення ОСОБА_1 неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Також, вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення підтверджується:

- схемою наслідків ДТП без потерпілих, в якій відображений напрямок руху транспортних засобів та місце зіткнення (а.с.4);

- письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 10.10.2024, згідно яких він 10 жовтня 2024 року близько 19 год. 38 хв., керував транспортним засобом DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом Magyar, н.з. НОМЕР_2 , та на 71 км автодороги М-01 у с. Сираї побачив, як на пішохідний перехід різко вибігла жінка, він почав гальмувати та подавати звуковий сигнал. Після чого, задля уникнення зіткнення з пішоходом, почав перелаштовуватись у ліву смугу, при цьому не помітив автомобіль, який рухався в лівій смузі, та притиснув його до відбійника. Автомобіль, з яким відбулося зіткнення, рухався в попутному напрямку в лівій смузі, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.5);

- письмовими поясненнями іншого учасника ДТП - ОСОБА_4 від 10.10.2024, відповідно до яких він 10 жовтня 2024 року близько 19 год. 38 хв., керував автомобілем Skoda, д.н.з. НОМЕР_3 , та рухався в лівій смузі зі сторони м. Києва у бік м. Чернігова по а/д М-01. У с. Сираї, 71 км., коли він порівнявся з автомобілем DAF з причепом, цей автомобіль різко змінив напрямок руху без показників повороту та здійснив зіткнення з його транспортним засобом, притиснувши його до відбійника. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, осіб постраждалих немає (а.с.6).

Адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є наслідки, зокрема пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху та зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За змістом п.10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.10.3 Правил дорожнього руху у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Проте, на переконання апеляційного суду, вищевказаних правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримався.

Посилання апелянта про наявність саме в діях водія автомобіля Skoda Super, порушення Правил дорожнього руху, які, як він вважає, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, не може оцінюватися судом у даному провадженні, оскільки вина іншого учасника в даному ДТП є предметом розгляду окремого судового провадження. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, складеного уповноваженою особою і направленого до суду. Надавати оцінку діям іншого учасника ДТП, з метою встановлення порушеннями ним Правил дорожнього руху, в даному провадженні є безпідставним та незаконним.

В свою чергу, жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Що стосується доводів захисника про необхідність призначення по справі судової інженерно-транспортної та автотехнічної експертиз, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення у разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Апеляційний суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

В даному випадку обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, можуть бути перевірені і встановлені на підставі наявних в справі матеріалів, пояснень учасників справи, а оцінка судом досліджених доказів не потребує застосування спеціальних знань.

З огляду на наведене, місцевий суд обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання захисника про призначення по справі судової інженерно-транспортної та автотехнічної експертиз, з чим погоджується й апеляційний суд.

Інші твердження апелянта висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він, керуючи автомобілем, порушив вимоги п.10.1 та п.10.3 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, передбаченому санкцією ст.124 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відтак, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Демиденка В.А. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний