Провадження №3/461/3674/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митного органу Лубоцького Б.І., особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Державної митної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України місце роботи - ТОВ «ГАЛАГРОФАРМ», посада або рід занять - керівник, місце проживання - Україна, ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ,за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,

встановив:

06.05.2024 ТОВ «ГАЛАГРОФАРМ» (79014, м. Львів, вул. Ярова, буд. 22, ), через особу уповноважену на роботу з митницею ФОП ОСОБА_2 , шляхом електронного декларування подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ, яка прийнята до митного оформлення та якій присвоєно реєстраційній номер №24UA73U9 на імпортований товар:

1. Антибіотики групи тетрациклінів. 2. Нуклеїнові сполуки та їх солі визначеного або невизначеного складу: Левофлоксацин (LEVOFLOXACIN).3. Поліаміди ароматичні та їх похідні; солі цих речовин: Бромгексин гідрохлорид або бромгексин HCl (BROMHEXINE HIDROHLORIDE). 4. Антибіотики: Мадураміцин 1% (MADURAMICIN 1%), використовується для приготування ветеринарних препаратів. Вага нетто 5000 кг., вартість 4750 дол. США, за кодом УКТЗЕД 5. Кормові добавки, у тому числі:

- кормова добавка "MONENCIN 20%";

- кормова добавка - ветеринарний лікарський засіб «MADURAMYCIN 1%+NICARBAZINE 8% у вигляді порошку, 1 кг. препарату містить мудараміцин -10г. нікарбазін-80г. Вага нетто 5000 кг., вартість 8100 дол. США, за кодом УКТЗЕД ;

- кормова добавка Нозигептид 4%.

Для здійснення митного контролю та оформлення товарів надавалися документи, зазначені в графі 44 електронних митної декларації. Зокрема, зовнішньоекономічний договір поставки від 14.11.2023 №23KLM-SCNOV035, укладений між ТОВ «ГАЛАГРОФАРМ» в особі директора ОСОБА_1 та компанією «JIANGXI KELEM BIOTECH CO.LTD, CHINA» в особі Wong Jinyong, рахунок-фактура (Commercial Invoice) №23KLM-INDEC008 від 18.12.2023, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №248908 від 30.04.2024, Сертифікат походження №C24MA35L6TK60042 від 12.04.2024, на товар №4 «Антибіотик Мадураміцин 1%» Реєстраційне посвідчення №АВ-06157-01-15 від 28.12.2015, на товар №5 «Кормова добавка - ветеринарний лікарський засіб «MADURAMYCIN 1%+NICARBAZINE 8%» Реєстраційне посвідчення № НОМЕР_2 від 18.07.2016.

Відповідно до ч.1 ст. 319 Митного кодексу України, товари, що ввозяться на митну територію України (у тому числі з метою транзиту), можуть підлягати заходам офіційного контролю, вичерпний перелік товарів (з описом та кодом згідно з УКТ ЗЕД), які в разі ввезення на митну територію України (у тому числі з метою транзиту) підлягають заходам офіційного контролю, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.2 ст. 319 Митного кодексу України, заходи офіційного контролю проводяться: 1) у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України - в обсязі, необхідному для надання дозволу на пропуск товарів через митний кордон України для їх переміщення до пунктів призначення на території України чи до пункту вивезення (пропуску) за межі митної території України або випуску їх у заявлений митний режим відповідно до мети їх ввезення в Україну у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України; 2) у пунктах призначення на території України - в обсязі, необхідному для надання дозволу на випуск товарів у заявлений митний режим відповідно до мети їх ввезення в Україну.

Відповідно до Переліку товарів, які в разі ввезення на митну територію України (у тому числі з метою транзиту) підлягають заходам офіційного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2018 №960, товар «Антибіотики, що використовуються у ветеринарній медицині та тваринництві», який класифікується за кодом згідно з УКТЗЕД 29419000, та товар «Продукти, що використовуються для годівлі тварин», який класифікується за кодом згідно з УКТЗЕД 23099096 підлягають державному контролю за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №537 «Деякі питання проведення заходів державного контролю за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, державного ветеринарно-санітарного контролю і ввезення вантажів на митну територію України у період воєнного стану» установлено, що на період воєнного стану заходи державного ветеринарно-санітарного контролю проводяться з урахуванням таких особливостей: у разі ввезення ветеринарних препаратів заходи державного ветеринарно-санітарного контролю проводяться на підставі інформації щодо наявності у Державному реєстрі ветеринарних препаратів, затвердженому Державною службою з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, препаратів, що ввозяться; у разі ввезення субстанцій для виготовлення ветеринарних препаратів заходи державного ветеринарно-санітарного контролю проводяться на підставі інформації щодо наявності у Державному реєстрі ветеринарних препаратів, затвердженому Державною службою з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, ветеринарних препаратів, для виробництва яких ввозяться субстанції, а також інформації з листівки-вкладки (інструкції) до зазначених ветеринарних препаратів про те, що до їх складу входять субстанції, що ввозяться.

При проведенні заходів щодо перевірки поданих суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності дозволів та сертифікатів при ввезенні на митну територію України кормів для тварин та ветеринарних препаратів Львівською митницею отримано:

- лист Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 01.11.2024 №11.2.3-4/22637, в якому зазначено, що у реєстраційному посвідченні на ветеринарний препарат «МАДУРОСАН-ВС» у формі порошку для перорального застосування, гранульованого від 28.12.2015 №АВ-06157-01-15 (був поданий для здійснення митного контролю та оформлення товару «Антибіотик Мадураміцин 1%» ) та додатках до нього виявлено ряд невідповідностей та повідомлено що термін дії реєстраційного посвідчення закінчився 20.03.2023;

- лист Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 25.10.2024 №11.2.3-4/22200, в якому зазначено, що у реєстраційному посвідченні на ветеринарний препарат «МАНИБАЗИН» у формі гранул для перорального застосування від 18.07.2016 №АВ-06399-01-16 (був поданий для здійснення митного контролю та оформлення товару «Кормова добавка - ветеринарний лікарський засіб «MADURAMYCIN 1%+NICARBAZINE 8% у вигляді порошку, 1 кг. препарату містить мудараміцин -10г. нікарбазін-80г.») та додатках до нього виявлено ряд невідповідностей та повідомлено що термін дії реєстраційного посвідчення закінчився 17.07.2021.

Відповідно до ч.2 ст.459 та пп.7, 43 ст.4 Митного кодексу України, суб`єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

З метою отримання пояснень щодо невідповідності поданих до митного контролю реєстраційних посвідчень від 28.12.2015 №АВ-06157-01-15 та від 18.07.2016 №АВ-06399-01-16 наявним у Державній служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Львівською митницею було направлено виклики: 1. Від 07.11.2024 №20-03/20-01/10/30389 ФОП ОСОБА_2 , який у своїй відповіді (вхідний Львівської митниці від 25.11.2024 №81194/10/20-03) вказав, що при оформленні митної декларації типу ІМ40ДЕ від 06.05.2024 №24UA73U9 були використані документи, котрі були надані йому ТОВ «ГАЛАГРОФАРМ» за допомогою засобів електронного зв`язку електронною поштою, месенджером Rakuten Viber та водієм. 2. Від 07.11.2024 №20-03/20-01/10/30387 керівнику ТзОВ «ГАЛАГРОФАРМ» ОСОБА_1 .

Однак, громадянин ОСОБА_1 у вказаний термін не прибув та про причини своєї неявки не повідомив.

Відповідно до курсу валют Національного банку України станом на 06.05.2024 (день подання митної декларації типу ІМ40ДЕ №24UA73U9 від 06.05.2024) вартість товару антибіотик Мадураміцин 1% (MADURAMICIN 1%) становить 187135,28 гривень. Вартість товару кормова добавка - ветеринарний лікарський засіб «MADURAMYCIN 1%+NICARBAZINE 8%» становить 319114,89 гривень. Загальна вартість вказаних товарів становить 506250,17 гривень.

Отже, встановлено, що з метою митного оформлення товарів «антибіотик Мадураміцин 1%» та «кормова добавка - ветеринарний лікарський засіб «MADURAMYCIN 1%+NICARBAZINE 8%» митному органу надавалися, як підставу митного оформлення вказаних товарів реєстраційні сертифікати, які містять ряд невідповідностей, що свідчить про їх підробку.

Таким чином, керівник ТзОВ «ГАЛАГРОФАРМ» ОСОБА_1 подав митному органу як підставу для переміщення товарів та з метою неправомірного звільнення від заходів нетарифного регулювання, а саме державного контролю за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, документи, що містять ознаки підробки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 факти наведені у протоколі про порушення митних правил не заперечив. Крім того, при визначенні виду та розміру стягнення, просив суд врахувати визнання ним вини, відсутність обтяжуючих його відповідальність обставин та тяжких наслідків від його діянь.

Представник митниці в судовому засіданні протокол підтримав.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Згідно ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до положень ст. 4 Митного кодексу України, митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (п.23).

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм Митного кодексу України, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24)

Митні правила - встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом та іншими законами України (п.28).

Товари - це будь-які рухомі речі, у т.ч. ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно ч. 1 ст. 483 МК України, відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Встановлено, що ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів (подав митному органу як підставу для переміщення товарів та з метою неправомірного звільнення від заходів нетарифного регулювання, а саме державного контролю за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, документи, що містять ознаки підробки), що доводиться дослідженим в ході розгляду справи нижченаведеними доказами:

-протоколом про порушення митних правил № 1536/20900/24 від 29.11.2024 року;

-долученими до протоколу товаросупровідними документами;

-поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні;

-листами Львівської митниці від 16.10.2024 №7.4-5/20-01/14/28229, від 16.10.2024 №7.4-5/20-01/14/28258, від 07.11.2024 №20-03/20-01/10/30389, від 07.11.2024 №20-03/20-01/10/30387, від 02.12.2024 №№20-03/20-01/10/32796;

-листами Держпродспоживслужби від 01.11.2024 №11.2.3.-4/22637 та від 25.10.2024 №11.2.3-4/22200;

-листом ФОП ОСОБА_2 від 25.11.2024;

-доповідною запискою представника митниці щодо обставин виявлення ознак неправомірного вивезення товарів.

Вищенаведені докази є належними та допустимими, вони засвідчують факт переміщення товару через митний кордон, порядок проходження митних процедур, вказують на обставини виявлення факту переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів, підроблених документів.

У свою чергу, ОСОБА_1 обставин наведених у протоколі не заперечує.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення, зокрема, є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та з поданням органу доходів до митного оформлення документів, що одержані незаконним шляхом та містять неправдиві відомості стосовно товару.

Переміщення товарів з приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон: з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка його вчинила характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України. У даному випадку з наведених вище доказів встановлено, що саме ОСОБА_1 є належним суб`єктом відповідальності за правопорушення наведене у протоколі скерованому на розгляд до суду.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 483 МК України, склад вищевказаного правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо товарів.

Суд вважає, що здобуті та досліджені в ході розгляду у суді даної справи докази є достатніми для ухвалення законного та об`єктивного рішення у справі та належної перевірки доводів учасників процесу, а також доказів у справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачена особа є винною у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих суду доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (у даному випадку суть правопорушення наведена у протоколі представниками митного органу) має пояснювати усі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення, тобто в даному випадку версії представників митниці. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення (у даному випадку уповноважених представників митниці) була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за інкримінованим обвинуваченням.

Крім того, у п. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону. У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення та стягнення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

Зважаючи на суть правопорушення, його характер, санкцію, наведені положення можуть бути застосовані і у даній справі.

Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оцінюючи вищеописані зібрані по справі, досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, суд визнає їх такими, що знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з інкримінованим правопорушенням, не спростовані в ході судового розгляду, передбачені як джерела доказування чинним законодавством та зібрані у відповідності процесуальними нормами, відтак вважає доведеним факт вчинення особою інкримінованого адміністративного правопорушення.

Суд приходить до висновку про те, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачена особа є винною у його вчиненні, тобто вина ОСОБА_1 у цій справі доведена поза розумним сумнівом.

Таким чином, аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України доведена належним чином.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

З урахуванням наведених вище обставин, характеру вчиненого порушення, даних про особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався та визнав вину, ступеня його вини, способу вчинення правопорушення, мету призначення стягнення та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу у розмірі від 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Суд вважає, що таке стягнення забезпечить дотримання справедливого балансу між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи, узгоджується з принципом верховенства права, буде пропорційним стягненням по відношенню до вчиненого.

Згідно ст. 519 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи. До витрат у справі про порушення митних правил належать також кошти, що виплачуються експерту за виконання його обов`язків та за роботу, виконану за дорученням митного органу, виплати добових, компенсації на проїзд до митного органу і назад та наймання приміщення, а також кошти, одержані свідком на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для дачі пояснень.

Відповідно до ст. 520 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, з особи, яка притягається до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил.

У відповідності до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 483, 486, 527, 528 МК України,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі від 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 253125 гривень 08 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Згідно ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень.

Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя В.В. Стрельбицький