Справа № 212/9974/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2024 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Борис О.Н., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
за участі захисника адвоката Пасічника Т.В.,
До Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Захисник Будиловського О.О. 07.11.2024 у судовому засіданні у режимі відеоконференції зазначив, що йому необхідний час для ознайомлення із відеозаписом долученим до матеріалів протоколу та з`ясувати наявність факту керування ОСОБА_1 під час зупинки його транспортного засобу.
09.12.2024 на адресу суду надійшло клопотання захисника Будиловського О.О. про відкладення розгляду справи, у зв`язку із отриманням копії відеозапису ОСОБА_1 09.12.2024 та необхідністю проаналізувати відеозапис та викласти правову позицію щодо справи. Розгляд справи відкладений на 24.12.2024.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання.
Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи є її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права.
Враховуючи, що явка в судове засідання особи за ст. 130 КУпАП відповідно до вимог ст. 268 КУпАП не є обов`язковою, суд приходить до висновку про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає у випадку повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Частиною 3 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Детально вивчивши та дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у судовому засіданні встановлена та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:
За ч. 3 ст. 130 КУпАП:
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КЗ «КПНД» ДОР від 01.10.2024 року відносно ОСОБА_1 у зв`язку з виявленням у нього ознак сп`яніння: неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці, які не реагують на світло. Огляд ОСОБА_1 не проводився;
- картками обліку адміністративних правопорушень (адмінпрактикою), згідно з якими ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу від 21.08.2024 року за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та від 10.07.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- DVD-R диском, який оглянуто та безпосередньо досліджено суддею, відеозаписи з якого підтверджують обставини події від 01.10.2024 року, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , зокрема факт керування останнім 01.10.2024 року транспортним засобом та факт зупинки автомобіля працівниками поліції через порушення ОСОБА_1 ПДР України. Також зафіксовано виявлення працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння у медичній установі. Від проходження медичного огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився (clip-2, 03:28). Окрім того, ОСОБА_1 підтвердив працівникам поліції, що йому відомо, що він позбавлений права керування транспортними засобами (clip-2, 00:12). ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (clip-3, 04:20). Також ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.
За ч. 5 ст. 126 КУпАП:
- карткою обліку адміністративних правопорушень (адмінпрактикою), згідно з якою, ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу від 21.08.2024 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП;
- DVD-R диском, який оглянуто та безпосередньо досліджено суддею, відеозаписи з якого підтверджують обставини події від 01.10.2024 року, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , зокрема факт керування останнім 01.10.2024 року транспортним засобом та факт зупинки автомобіля працівниками поліції через порушення ОСОБА_1 ПДР України. При перевірці документів було виявлено, що останній позбавлений права керування транспортними засобами. Окрім того, ОСОБА_1 підтвердив працівникам поліції, що йому відомо, що він позбавлений права керування транспортними засобами (clip-2, 00:12). ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (clip-3, 04:20). Також ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом.
Згідно з довідкою ст. інспектора ВАП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській обл. ДПП В.Мирошніченка від 02.10.2024 року, ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами. Наявна повторність вчинення адміністративних правопорушень та рішень судів. Транспортний засіб належить іншій особі.
Так, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 01.10.2024 року з ознаками наркотичного сп`яніння та факт відмови останнього від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння підтверджується матеріалами справи, зокрема, відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення. Правопорушення за ознаками ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 вчинено особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню на ст. 130 КУпАП. Окрім того, ОСОБА_1 01.10.2024 року керував транспортним засобом будучи особою, яка не має права керування вказаним транспортним засобом, що також підтверджується матеріалами справи.
Всі матеріали справи зібрані працівниками поліції, які діяли в межах своїх повноважень, а протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП. Докази, які б спростовували наведене до суду надано не було.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
При цьому, суд звертає увагу, що адміністративні правопорушення, передбачені ст. 126, ст. 130 КУпАП відносяться до тих правопорушень, які за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Виходячи із вищевикладеного, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП у суді встановлена та доведена беззаперечними доказами, а справи підлягають об`єднанню в одне провадження.
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові по справі № 702/301/20 від 04 вересня 2023 року звернула увагу на те, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей 286, 286-1 КК, і полягає у забороні керувати транспортними засобами. Внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Так, відповідно до ст. 36 КУпАП суд вважає за необхідне накласти на особу, що притягається до адміністративної відповідальності адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Також враховуючи, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 належить іншій особі, тому до правопорушника не може бути застосовано стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. ст. 24, 126, 130, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя
Справу про адміністративне правопорушення № 212/9975/24, провадження № 3/212/3915/24 відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП об`єднати в одне провадження зі справою про адміністративне правопорушення № 212/9974/24, провадження № 3/212/3914/24 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, надавши об`єднаній справі єдиний номер 212/9974/24, провадження № 3/212/3914/24.
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На підставі статті 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що згідно з ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням її майна в порядку, встановленому законом.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: О. Н. Борис