ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2427/24 Справа № 175/3316/24 Суддя у 1-й інстанції - Дараган Л. В. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., при секретарі судового засідання Примак Н.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Денисова М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника адвоката Турчак М.В., яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривен з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто судовий збір, -

в с т а н о в и л а :

постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 27 листопада 2023 року, приблизно о 21 годині 33 хвилин, ОСОБА_1 біля будинку № 64-А по вул. Паркова в м. Краматорську Донецької області керував автомобілем «Mitsubishi lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння (результат за допомогою приладу газоаналізатору «Драгер Alcotest 6820 АRHK-0061» позитивний, 2,55 %), чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України.

На зазначену постанову захисник адвокат Турчак М.В., діючий в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказує, що автомобіль ОСОБА_1 зупинений без законних на те підстав, які зазначені у ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», яка містить вичерпний перелік підстав. При цьому, ОСОБА_1 не порушено правил ПДР України. Отже, працівниками поліції запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння без належних правових підстав. Судом першої інстанції взагалі не досліджувались підстави зупинки транспортного засобу.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому щодо нього діє особливий порядок проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП військовою службою правопорядку.

Стверджує, що місцевим судом допущено спрощений підхід розгляду справи, оскільки суддею не встановлено фактичні обставини, а лише послався на обставини, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення та рапорт самі по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведеності вини особи.

Наголошує, що відеозапис поліцейських є неналежним та недопустимим доказом оскільки містить ознаки корегування, не є безперервним, є неповними та хаотично нарізаними, не відображають всієї картини подій.

Звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення відображені данні про роз`яснення прав ОСОБА_1 , однак на відеозаписі не вбачається, що останньому були роз`яснені права.

Зазначає, що в порушення вимог Інструкції, матеріали справи не містять направлення на проходження медичного огляду.

Всебічно розглянувши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за ознакою керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом першої інстанції встановлено, що факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом тестування на алкоголь, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, відеозаписом.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційним судом встановлена наявність обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, зокрема факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису поліцейського, який є додатком до протоколу, є належним та допустимим доказом, ОСОБА_1 керував автомобілем, про що сам не заперечує, під час спілкування виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію пройти огляд на місці зупинки або у медичному закладі, останній погодився пройти огляд на місці зупинки автомобіля, за результатами проходження огляду виявлено значне перевищення допустимої норми змісту алкоголю в крові. Крім того, під час спілкування із поліцейськими, ОСОБА_1 вказав, що вживав алкогольні напої та йому недалеко треба проїхати.

Твердження захисника, що ОСОБА_1 зупинений безпідставно, не спростовує наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріалами справи беззаперечно підтверджені обов`язкові ознаки ст. 130 КУпАП України, зокрема факт керування транспортним засобом та факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, що не заперечується стороною захисту.

Доводи захисника про недопустимість відеозапису поліцейських, у зв`язку з перериванням запису, не є таким порушенням, яке б слугувало визнання доказу недопустимим, оскільки на наданому відеозаписі, логічно та послідовно відображений весь перебіг фактичних обставин, підстав вважати, що наведені обставини є викривлені, апеляційний суд не вбачає, крім того вказаний відеозапис узгоджується з іншими матеріалами справи та не суперечить доводам викладеним в апеляційній скарзі, захисником зазначається лише на технічні властивості здійснення запису.

Доводи захисника, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то огляд на стан сп`яніння проводиться відповідно до порядку передбаченого ст.266-1 КУпАП, є хибними.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у заборонених місцях у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, огляд водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП, не залежно від його статусу та місця роботи, оскільки суб`єктом даного правопорушення є саме водій.

Отже, в даному випадку ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.

Відсутність направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, в даному випадку не є порушенням порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Так, відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Виходячи із наведеної норми закону, лише у разі незгоди водія проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з результатами такого огляду, водій направляється до закладу охорони здоров`я, однак в даному випадку, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та погодився з його результатами, отже надання йому направлення на проходження огляду у медичному закладі є зайвим.

Доводи захисника щодо не роз`яснення прав ОСОБА_1 саме на відеозаписі, не спростовує його вину в інкримінованому адміністративному правопорушення та не є підставою для скасування постанови місцевого суду, оскільки як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 розумів, що скоїв адміністративне правопорушення, поліцейськими докладно оголошено протокол останньому, в якому він проставив особисті підписи, жодних зауважень не навів. Крім того, захисник в апеляційній скарзі не зазначає, які саме права ОСОБА_1 могли бути порушені, лише зазначив про відсутність фіксації роз`яснення прав водію.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Будь яких доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, апеляційному суду не надано.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, які є безумовною підставою для його скасування, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для скасування постанови судді.

На підставі викладеного та керуючись статтями 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника адвоката Турчак М.В., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина СВІЯГІНА