ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Серженко Л.К., захисника Берзінь С.Л. розглянувши апеляційну скаргу захисника Берзінь С.Л. на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 04 серпня 2024 року о 23-08 год. у м. Краматорськ по вул. Дружби біля будинку 12 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat державний номер НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою приладу Alcotest Drager, тест № 599, результат 0,37 проміле. Порушення зафіксовано на нагрудний відео реєстратор. Водій скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 2.9 а ПДР України.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2024 року ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.

Не погодившись з постановою суду захисник ОСОБА_2 оскаржив її у апеляційному порядку, вважаючи, що постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, ОСОБА_1 не визнає своєї вини. Вважає, що наявні у справі відеозаписи не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вказує, що до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6820, може вказувати результат з певною похибкою. Так границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати ±0,042 проміле в діапазоні від 0 до 0,84 проміле, а вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі лише на 0,09 % перевищував допустиму норму, тобто в межах похибки приладу Drager Alcotest 6820. Вважає, що результат огляду у 0,37 проміле не може однозначно свідчити про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий є в межах похибки, та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що матеріалах справи відсутня причина зупинки транспортного засобу. Вважає, що рапорт поліцейського Артема Димидовя віл 04.08.2024 не може слугувати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного у протоколі адміністративного правопорушення, оскільки є недопустимим і неналежним доказом. Просить оскаржувану постанову скасувати, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Учасники по справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується наявними матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи, до початку судового розгляду не надходило.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку захисника, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 982446 від 04 серпня 2024 року, результатом тесту № 599, рапортом та відеозаписом.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 та відсутність причини зупинки транспортного засобу є безпідставними та повністю спростовуються відеозаписами та іншими доказами по справі, де працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , повідомлено причину зупинку керування транспортним засобом під час комендантської години, встановлено особу водія ОСОБА_1 .

Доводи апелянта щодо рапорту поліцейського не є обґрунтованими, оскільки він з точки зору належності та допустимості оцінюється судом, виходячи із сукупності усіх наданих доказів.

Щодо доводів апелянта, що результат огляду у 0,37 проміле не може однозначно свідчити про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки він в межах похибки, та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності, є безпідставними. Оскільки норма допустимого рівня алкоголю у видихаємому повітрі для водіїв у відповідності до законодавства України становить 0,2 проміле. Результат тесту у 0,37 проміле перевищує встановлену норму на 0,17 проміле, що значно більше, ніж максимальна межа похибки. Навіть із урахуванням максимальної похибки результат перевищує допустимий рівень у 0,2 проміле.

Доводи апелянта оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу не підтверджені доказами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді районного суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Берзінь С.Л. залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2024 року, у справі про адміністративні правопорушення передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя