Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/165/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25.12.2024смт. Доманівка

Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області Кривенко О.В., за участі секретаря Маташнюк О.В., особи що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Вовчанської Г.С., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані адміністративні матеріали, які надійшли відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Доманівського районного суду Миколаївської області від ВП №2 Вознесенського РУП в Миколаївській області надійшли два адміністративних матеріали за №475/165/24, №475/166/24 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст. 122-4 КУпАП.

Вказані протоколи, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передані на розгляд судді Кривенко О.В.

Відповідно до статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З врахуванням викладеного, суддя вважає за доцільне об`єднати, вказані вище справи.

Відповідно до розділу ІІІ п. 6 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 № 814 у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

Таким чином, об`єднаній справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст. 122-4 КУпАП необхідно присвоїти № 475/165/24.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД N 481815 від 03 лютого 2024 р., в якому зазначено, що 03.02.2023 року о 11 год. 30 хв. на трасі Р75 біля с. Прибужжя Вознесенського району водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_1 не вибрала безпечного бокового інтервалу та здійснила бокове зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Також надійшов протокол ААД № 481861 від 03.02.2024 року , в якому зазначено, що 03.02.2024 року о 11 год. 30 хв. на трасі Р75 водій транспортного засобу ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_1 , скоївши дорожньо транспортну пригоду, а саме здійснивши бокове зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з НОМЕР_2 здійснивши після чого залишила місце пригоди, чим порушив п. 2.10 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнала обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД N 481815 та серії ААД N 481861 від 03.02.2024 року, пояснила, що на місці складання протоколів ст. сержант ОСОБА_3 склав схему ДТП, яка була підписана ОСОБА_1 проте після ознайомленням із матеріалами справи було виявлено, що до суду подано схема ДТП, яку ОСОБА_1 не підписувала і яка не відповідає фактичним обставинам справи. Підпис на схемі ДТП не належить ОСОБА_1 та підробленим. Її автомобіль рухався на невликій швидкості,правил дороднього руху вона не порушувала, дотримувалась безпечної дистанції. Після зіткнення місце ДТП не залишала, зупинила автомобіль та чекала працівників поліції.

Просила закрити провадження у справах про адміністративні правопорушення за відсутністю в її діях складу інкримінованих адміністративних правопорушень.

Захисник Вовчанська Г.С. в судовому засіданні просила закрити об`єднану справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень та надала письмове клопотання в якому зазначила, що долучена до протоколу схема не може бути доказом винуватості ОСОБА_4 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, через її невідповідність як положенням Інструкції №1395, так і фактичним обставинам ДТП, транспортні засоби на схемі та фотознімках зображені в попутному напрямку, хоча із змісту протоколу вбачається, що відбулося бокове зіткнення транспорних засобів.

Окрім того, ОСОБА_1 не залишала місце ДТП , на момент приїзду на місце ДТП працівників поліції водії та їхні транспортні засоби знаходилися на місці пригоди.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 03.02.2024 року разом з батьком на автомобілі Volkswagen Passat, д.н.з НОМЕР_2 прямував в с.Анетівка Вознеснського району, назустріч рухався автомобіль ВАЗ 2101 під керуванням ОСОБА_1 та почав змінювати напрямок руху виїхавши на зустрічну смугу, аби уникнути зіткнення ОСОБА_2 виїхав на узбіччя дороги, але ОСОБА_1 не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу що призвело до бокового зіткнення та пошкодення його автомобіля. Голова ОСОБА_1 при керуванні була похилена. Він подумав, що ОСОБА_1 тікає з місці ДТП , тому поїхав за нею.

Аналогічні письмові пояснення ОСОБА_5 містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що 03.02.2024 року її підвозила на власному автомобілі ОСОБА_1 ,яка рухалась з невеликою швидкістю, була уважною за кермом,обігнали автомобіль а потім почули стук зіткнення з іншим автомобілем. Вони з ОСОБА_1 вийшли з автомобіля, чекали приїзду працівників поліції, з місця ДТП не тікали.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що .дізнався, що його дружина ОСОБА_1 потрапила в ДТП, він поїхав туди та побачив, що автомобіль його дружини після ДТП стояв на місці, потім приїхали працівники поліції.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, потерпілого, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, фото, суд прийшов до наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, серед іншого при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного

правопорушення, крім іншого, необхідно встановити наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно ст.124 КупАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Дорожньо-транспортна пригода (ДТП) - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно положень частин 1 та 2 ст.7 КупАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 280 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КупАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД N 481815 від 03 лютого 2024 р., в якому зазначено, що 03.02.2023 року о 11 год. 30 хв. на трасі Р75 біля с. Прибужжя Вознесенського району водій ОСОБА_1 Керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_1 не вибрала безпечного бокового інтервалу та здійснила бокове зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються:

1) схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, працівниками поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 481815 від 03.02.2024 року додано пояснення потерпілого ОСОБА_2 , письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , схему місця ДТП, фотокартки автомобіля.

Відповідно до ч. 3 Розділу І Інструкції схема місця дорожньо-транспортної пригоди - графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх

об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками.

Згідно ч. 4 Розділу VIII зазначеної Інструкції на зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; номерний знак транспортного засобу; власник (співвласник) транспортного засобу; серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою; перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; вид пригоди; кількість учасників ДТП; порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306; результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення); тип транспортного засобу.

Схема місця ДТП була складена після того як транспортні засоби даного ДТП були переміщені з місця скоєння ДТП, тобто встановити фактичне місце скоєння ДТП та розташування транспортних засобів не було можливим. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 підтвердив, що його автомобіль не залишився на місці ДТП, а він подумавши, що тікають, поїхав за ОСОБА_1 .

Згідно п. 3 ч. 8 Розділу VIII вказаної Інструкції при встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 481815 від 03.02.2024 та додані до нього матеріали, не містять беззаперечних доказів, що саме дії ОСОБА_1 спричинили наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу, як того вимагає фабула ст. 124 КУпАП.

Транспортні засоби на схемі та фото зображені в попутному напрямку на узбіччі дороги.

За таких обставин суд вважає, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення не може утворювати склад адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП.

Щодо визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП , диспозиція якої передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, судом встановлено наступне.

Згідно п.1.10 ПДР України залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - це дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Пунктом 8 розділу ІХ Інструкції №1395 передбачені дії поліцейських у разі зникнення одного з учасників з місця ДТП.

Пунктом 2.10 ПДР України визначені обов`язки водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (п. «а» п.2.10). Саме недотримання підпункту «а» п.2.10 ПДР України інкриміноване ОСОБА_8 .

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, полягає у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди з порушенням встановлених нормативно-правовими актами правил.

Суб`єктом правопорушення є - водій транспортного засобу, а також інші учасники дорожнього руху, які залишили місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала їх настання (ст. 10 КУпАП). Усвідомлення протиправного характеру діяння та передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків - вольову ознаку.

Суб`єктивна сторона вчиненого діяння характеризується усвідомленням особи в тому, що нею було вчинено ДТП та свідомим у зв`язку з цим зникненням з місця пригоди з метою приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння.

Допитані в судовому засіданні свідки пояснили, що на момент приїзду на місце ДТП працівників поліції водії та їхні транспортні засоби знаходилися на місці пригоди.

Тобто ОСОБА_1 увесь час від приїзду поліцейських до складання адмінматеріалів

виконувала вимоги працівників поліції. Поліцейським не вживалися жодні заходи щодо встановлення (розшуку) ОСОБА_1 та/або розшуку транспортного засобу, передбачені п.1.10 ПДР України та пунктом 8 розділу ІХ Інструкції №1395.

Обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП є залишення водієм місця дорожньо-транспортної пригоди з метою приховати факт такої пригоди або обставин її скоєння, що спричинило необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Зазначене вказує на те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад зазначеного правопорушення, що в свою чергу є підставою закриття провадження за п.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Дотримання цих вимог є необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, забезпечує реалізацію закріплених у ст. 7 КПК таких засад кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини та право на захист.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України(частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.1 п. 3 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при наявності обставин, передбачених ст.247КУпАП виносить постанову про закриття справи.

За встановлених у судовому засіданні обставин, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі.

З урахуванням вищезазначеного, керуючись ст.ст.7, 268, п.1 ст.247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справи №475/165/24, №475/166/24 відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Об`єднаній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присвоїти номер 475/165/24.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у вiдношеннi ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку iз відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя :О. В. Кривенко