Провадження № 3/761/8704/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Циктіч В.М., розглянувши справу щодо гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина республіки Туркменістан, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11.10.2024 серії ЕПР1 № 147803 гр. ОСОБА_1 11.10.2024, приблизно о 10 год. 00 хв., рухаючись вулицею Дегтярівською у м. Києві, керував транспортним засобом «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим право керування транспортними засобами.

На думку особи, яка склала протокол, вказаними діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП. Гр. ОСОБА_1 у судовому засіданні вини своєї не визнав, зазначив, що він є громадянином Республіки Туркменістан, керував транспортним засобом, маючи при собі посвідчення водія, видане іноземною державою. Однак працівники поліції наявність такого посвідчення не врахували, склали протокол про адміністративне правопорушення. Просив врахувати, що тривалий час вживає заходів для отримання посвідчення водія українського зразка, тому наполягав на відсутності у його діях складу інкримінованого правопорушення і просив провадження у справі закрити.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 11.10.2024 серії ЕПР1 № 147803, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 19.08.2024 серії ЕНА № 2870119, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Реалізація вказаного завдання здійснюється шляхом оцінки судом доказів, якими у силу ст. 251 КУпАП можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні.

До таких доказів закон відносить пояснення свідків, висновки експертів, показання технічних приладів та засобів, відеозаписів тощо.

Зазначені положення закону передбачають, що особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, піддає відповідній правовій оцінці докази, які містяться у матеріалах справи. Дослідження та врахування саме цих доказів має привести до обґрунтованого висновку про винуватість особи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи позбавленим правом керуванням транспортними засобами, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, наданими суду матеріалами має бути доведено, що у діях ОСОБА_1 наявний склад інкримінованого правопорушення.

У той же час, Конвенцією про дорожній рух (далі - Конвенція) від 08.11.1968, до якої приєдналась Республіка Туркменістан, з метою полегшення міжнародного дорожнього руху та підвищення безпечності на дорогах, погоджено одноманітність правил дорожнього руху у країнах - учасниках даної Конвенції.

З пункту «і» частини 2 статті 41 Конвенції вбачається, що Договірні сторони визнають будь-яке національне посвідчення водія, що відповідає приписам додатку «6» до Конвенції, дійсним на своїй території для керування транспортним засобом, що відповідає категорії або категоріям транспортних засобів, на керування якими видані посвідчення, за умови, що зазначені посвідчення є дійсними та що вони видані іншою Договірною стороною або одним з її територіальних підрозділів або об`єднанням, уповноваженим на те цією Договірною стороною.

Додаток «6» Конвенції з положеннями, що застосовуються з 29.03.2011, визначає вимоги до національних посвідчень водія країн-учасників Конвенції.

Відповідно до вимог п. 30 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340), посвідчення водія іноземної держави, що належить особі, яка переїжджає на постійне місце проживання в Україну, дійсне на території України протягом 60 днів з дати видачі органами та підрозділами Державної міграційної служби документів на постійне проживання в Україні і після цього підлягає обміну. Обмін таких посвідчень проводиться після проходження особою медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів.

Відповідно до вимог пп. 2 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 184 строк дії посвідчення водія, що належить особі, яка переїжджає на постійне місце проживання в Україну, у разі його закінчення у період дії воєнного стану, продовжується на рік і після цього підлягає заміні. Заміна такого посвідчення проводиться після проходження особою медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 27.02.2024 отримав посвідку на постійне проживання № НОМЕР_2 , що підтверджує його право на постійне проживання в Україні до 26 лютого 2034 року.

Також, з наданих гр. ОСОБА_1 документів вбачається, що останньому 05.05.2015 видане водійське посвідчення категорії «В, С», дійсне до 05.05.2025.

Таким чином, враховуючи викладені вище положення, посвідчення водія іноземної держави надавало ОСОБА_1 як особі, яка переїжджає на постійне місце проживання в Україну, право керувати транспортними засобами на території України протягом 60 днів з дати видачі документу на постійне проживання в Україні та ще протягом року після цього у період воєнного стану, тобто до 26 квітня 2025 року, а після цього підлягає обміну.

З викладеного витікає, що на день складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ще діяли приписи п.п. 2 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 184 у частині продовження на один рік строку дії посвідчення водія іноземної держави, що виключає у його діях наявність складу правопорушення ч. 5 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 126, ст. 221, 247, 283-285, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП закрити через відсутність у його діях складу цього правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м.Києва.

Суддя В.М. Циктіч