Провадження №: 3/336/7443/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, при секретарі Пустовіт В.О., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника адвоката Фельського С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

27 листопаду 2024 року приблизно о 13.27 годині водій ОСОБА_1 керував автомобілем Nissan Roque, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував в районі буд. 64 по пр. Моторобудівників у м. Запоріжжя, та, маючи зовнішні ознаки перебування у стані наркотичного сп?яніння, на вимогу працівників поліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнав, вказуючи, що 27.11.2024 року він припаркував автомобіль без дотримання ПДР, оскільки не було інших місць для паркування, увімкнув аварійну світлову сигналізацію та пішов у своїх справах до аптеки. Коли повернувся, то працівники поліції, що вже там перебували, вказали йому на порушення правил паркування та склали постанову про адміністративне правопорушення. Після цього ОСОБА_1 переставив автомобіль, припарковавши його знов з порушення ПДР, після чого працівники поліції знов склали постанову про притягнення до адміністративні відповідальності. Не будучи згодним з діями працівників поліції він спілкувався із ними на підвищених тонах, застосовуючи нецензурну лайку, після чого працівники поліції повідомили йому про наявність ознак наркотичного сп?яніння та запропонували проїхати до медичного закладу для проведення огляду, на що він погодився, але хотів дочекатись свого знайомого та переставити автомобіль, однак, працівниками поліції був складений протокол за відмову від проходження медичного огляду.

Захисник в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, вказуючи на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, адже, на думку захисника, через поведінку ОСОБА_1 працівники поліції вирішили його «покарати» та вказали на наявність ознак наркотичного правопорушення. запропонувавши ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу. ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції погодився, але йому потрібно було переставити автомобіль та з цією метою він попросив дочекатись іншого водія, який би міг це зробити. Натомість працівники поліції не дочекались цього та почали складати протокол про адміністративне правопорушення, незважаючи на те, що для проходження огляду був двогодинний термін, а інший водій підійшов за 10-15 хвилин, після чого ОСОБА_1 намагався сісти в патрульний автомобіль з метою прямування до медичного закладу, натомість йому було відмовлено.

При дослідженні наявних у справі доказів судом встановлено таке.

Відеозаписом зафіксовано, що автомобіль Nissan Roque, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з увімкненою аварійною сигналізацією, припаркований з порушенням п. 15.4 ПДР, а саме другим рядом, блокуючи таким чином виїзд інших автомобілів. Працівники поліції зупиняються біля автомобілю та вказують ОСОБА_1 про те, що він припаркував автомобіль із порушенням ПДР. ОСОБА_1 в ході спілкування з працівником поліції постійно його перебиває, висуває претензії, після чого починає кричати та висловлюватись на адресу працівників поліції нецензурною лайкою, принижуючи їх та ображаючи в цілому поліцію. При цьому на запитання працівника поліції: «Ви щось вживали сьогодні?», ОСОБА_1 відповідає: «Так, вживав». Після оформлення постанови за ст. 122 ч. 1 ПДР України, працівник поліції пропонує ОСОБА_1 перепаркувати автомобіль, адже він продовжує стояти, блокуючи інші автомобілі, натомість ОСОБА_1 знову починає сперечатись та кричати. Далі ОСОБА_1 переставляє автомобіль та паркує його знову з порушенням ПДР, а саме на зупинці громадського транспорту та ближче ніж 10 метрів від пішохідного переходу. Після цього до нього знову під`їжджають працівники поліції та повідомляють про розгляд справи за порушення правил зупинки, оформлюючи постанову. В ході спілкування інша працівник поліції вказує ОСОБА_1 , що його поведінка не відповідає обстановці та вказує на наявні ознаки перебування особи у стані наркотичного порушення, а саме виражене тремтіння пальців руху, звужені зіниці очей та поведінка, що не відповідає обстановці, пропонуючи проїхати до медичного закладу, на що ОСОБА_1 погоджується. Натомість ОСОБА_1 сідає до свого автомобілю та, незважаючи на роз`яснення працівника поліції про те, що він може проїхати до медичного закладу на автомобілі працівників поліції, а не сам за кермом, вказує, що він поїде за ними. Незважаючи на попередження працівника поліції про те, що така поведінка буде розцінена як відмова від проходження огляду та запрошення прямувати до автомобіля працівників поліції. ОСОБА_1 продовжує сидіти в своєму автомобілі, вимагаючи пояснень, які йому були надані раніше неодноразово. Роз`яснення щодо ознак наркотичного сп?яніння йому надаються обома поліцейськими багаторазово, як і роз`яснення, що відмова прямувати до автомобілю працівників поліції буде розцінена як відмова від проходження огляду. Але ОСОБА_1 наполягає, що буде когось очікувати, а поїде лише на своєму автомобілі, хоча працівники поліції вказують йому, що після проведення огляду його привезуть до його автомобілю. О 13.42 годині працівник поліції вкотре вказує, що ОСОБА_1 необхідно сісти до автомобілю працівників поліції та прямувати до медичного закладу, натомість ОСОБА_1 вказує, що він хоче дочекатись когось як свідка. О 13.43 годині працівник поліції знову роз`яснює ОСОБА_1 , що відмова його сідати до автомобілю буде розцінена як відмова від проходження огляду, відчиняє двері автомобілю, запрошуючи ОСОБА_1 присісти в автомобіль, натомість він знову йде до свого автомобілю. Після цього працівник поліції складає протокол за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306 встановлений безперечний обов`язок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Будучи водієм, ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Суд не погоджується з твердженнями захисника про фактичну відсутність у ОСОБА_1 зовнішніх ознак наркотичного сп?яніння.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Так, поведінка ОСОБА_1 очевидно не відповідає обстановці, оскільки, будучи застигнутим при порушенні Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 одразу починає виявляти агресію щодо працівників поліції, в ході спілкування нецензурно лається та принизливо висловлюється відносно працівників поліції, а після складання постанови ОСОБА_1 знову паркує автомобіль з порушенням на очах у працівників поліції, тобто виявляє демонстративність, імпульсивність та ризикованість, які характерні для осіб, залежних від наркотичних чи психотропних речовин.

Таким чином, враховуючи поведінку ОСОБА_1 , у працівників поліції були підстави підозрювати те, що він перебуває під впливом заборонених речовин.

Суд не погоджується з твердженнями захисника про те, що працівники поліції мали дві години для проведення огляду на стан наркотичного сп?яніння, адже вимогу щодо забезпечення доставки осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення встановлено для проведення огляду на стан алкогольного сп?яніння з метою забезпечення достовірності результатів огляду.

При цьому чинне законодавство не містить обов?язку працівників поліції вмовляти водіїв виконати прямо покладені на них чинним законодавством обов?язки, багаторазово повторювати роз?яснення, очкувати доки водій транспортного засобу дочекається своїх знайомих, друзів чи будь-якого ще.

Сама по собі поведінка ОСОБА_1 , якому було багато разів повторені виявлені у нього ознаки перебування у стані наркотичного сп?яніння, роз`яснено про обов?язок пройти огляд в медичному закладі, наслідки невиконання цього обов?язку, а також багато разів запрошено до автомобілю працівників поліції, аде ОСОБА_1 до автомобілю поліції так і не сів, видумуючи будь-які приводи для уникнення цього, свідчить про відмову його від проходження огляду.

Подальше проходження ОСОБА_1 огляду в медичному закладі на висновки суду не впливає, адже протокол складений саме за відмову від такого проходження. Крім того, з висновку не зрозуміло на стан якого саме сп?яніння перевірявся ОСОБА_1 на свій власний розсуд та за яких обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дослідженими доказами вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення доведена та кваліфікує дії за ст. 130 ч. 1 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33, 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адміністративне стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 605,60 гривні (шістсот п`ять гривень 60 коп).

Штраф сплачується за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997;

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

Код банку отримувача (МФО): 899998;

Рахунок отримувача: UA0008001

Код класифікації доходів бюджету: 21081300

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк

Строк пред`явлення виконавчого документ «_____»_________________20___року

Постанова набрала законної чинності «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року