Номер провадження: 33/813/1966/24
Номер справи місцевого суду: 499/609/24
Головуючий у першій інстанції Кравчук О. О.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іванівського районного суду Одеської області від 01 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Іванівського районного суду Одеської області від 01 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення штраф у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років. Стягнуто із ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 26 травня 2024 року об 00 год. 40 хв., по вул. Анастасіївська, с. Бузинове, Березівського (раніше Іванівського) району, Одеської області, ОСОБА_1 керував мопедом Сузукі, без реєстраційного номеру (далі також мопед), в стані алкогольного сп`яніння (далі також матеріали, справа), чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

26 травня 2024 року об 00 год. 40 хв., по вул. Анастасіївська, с. Бузинове, Березівського (раніше Іванівського) району, Одеської області, особа, повторно протягом року, керував мопедом, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.1 ПДР.

26 травня 2024 року об 00 год. 40 хв., по вул. Анастасіївська, с. Бузинове, Березівського (раніше Іванівського) району, Одеської області, особа, повторно протягом року, керував мопедом, який не був зареєстрований у встановленому порядку, чим порушив вимоги підпункту «в» пункту 2.9 ПДР

Постановою Іванівського районного суду Одеської області від 01 липня 2024 року об`єднано в одне провадження справи про адміністративне правопорушення № 494/609/24, 499/611/24, 499/612/24 стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУПАП.

Не погоджуючись з постановою Іванівського районного суду Одеської області від 01 липня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)працівник поліції був на виклику біля будинку мешканця ОСОБА_2 , потім здійснив набіг на транспортний засіб ОСОБА_1 , без спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу;

2)працівник поліції здійснив декілька спроб перезапустити прилад Алкотестер, яким після третьої спроби встановлений кількісний показник результату тесту 0,88‰;

3)огляд на стан сп`яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, проте з відеозапису випливає, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не було ніяких свідків;

4)ОСОБА_1 не було вручено другий примірник постанови про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №169834 від 26.05.2024 року;

5)суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 ;

6)з відеозапису вбачаються численні порушення та вчинення протиправних дій поліцейськими відносно ОСОБА_1 , а саме: заламування рук із застосуванням фізичної сили, вдягання кайданок.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи на 04.12.2024 року на 11:45 год, про що свідчить його особистий підпис у довідковому листі. В судове засідання не з`явився. 03.12.2024 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Одеський апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 а ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, порушення вимог п. 2.9 в, за що передбачена відповідальність за ч. 7 ст. 121 КУпАП, порушення вимог п. 2.1 а, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

- рапорт з якого вбачається, що 26.05.2024 року о 00:56 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: Іванівський район, с. Бузинове, вул. Анастасіївська, 126 СОГ зупинили мопед Судзукі без державного номерного знаку під керуванням ОСОБА_1 , який перебуває у стані сп`яніння. На правопорушника складено протокол за ст. 130 КУпАП;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №169834 від 26.05.2024 року з якого вбачається, що 26.05.2024 року о 00:40 год. в с. Бузинове по вул. Анастасіївська, 126 ОСОБА_1 керував мопедом Судзукі без номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер. Результат 0,88 ‰. Водієм порушено п. 2.9 а Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- роздруківка тесту Драгер, з якого вбачається, що ОСОБА_1 26.05.2024 року о 00:58 год. пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alkotest 6820. Результат тесту 0,88 ‰. Від підпису ОСОБА_1 відмовився;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що 26.05.2024 року ОСОБА_1 було направлено до чергового лікаря КНП «ООМЦПЗ» ООР для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, однак огляду проведено не було з підстав відмови водія;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №169732 від 26.05.2024 року з якого вбачається, що 26.05.2024 року о 00:40 год. в с. Бузинове Одеської області Одеського району, водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі мопед Судзукі без державного номеру при цьому не мав права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року (постанова серії ЕНА1908178), чим порушив вимоги п. 2.1 а, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- постанова серії ЕНА 1908178 від 14.04.2024 року згідно якої вбачається що ОСОБА_1 14.04.2024 року о 12:39 год. в Одеській області, Березівський район, дорога Р-71 керував транспортним засобом Suzuki Let`s, без державного номеру, не маючи права керування таким транспортним засобом, у зв`язку зі чим останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №169733 від 26.05.2024 року з якого вбачається, що 26.05.2024 року о 00:40 год. ОСОБА_1 в с. Бузинове Одеської області Березівського району здійснював рух на транспортному засобі, який не був зареєстрованим протягом 10 діб з моменту придбання. Правопорушення здійснено повторно протягом року. 14.04.2024 року постановою серії ББА 907874 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 7 ст. 121 КУпАП;

- постанова серії ББА 907874 від 14.04.2024 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 14.04.2024 року о 12:39 год. в Одеській області, Березівський район, дорога Р-71 керував транспортним засобом Suzuki Let`s, без державного номеру, не зареєстрованим у передбаченому законом порядку, у зв`язку із чим останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП;

- постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2237667 від 26.05.2024 року з якої вбачається, що 26.05.2024 року о 00:40 год. ОСОБА_1 в с. Бузинове Одеської області Березівського району, вул. Анастасіївська, 126, керував мопедом Судзукі без номерного знаку без одягнутого мото шолома, чим порушив п. 2.3 г ПДР, у зв`язку із чим останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.;

- відеозапис, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що 26.05.2024 року приблизно о 00:40 год. працівниками поліції був зупинений транспортний засіб - мопед Судзукі без державного номерного знаку. Представник поліції спитав водія звідки він їде. Водій спитав працівників поліції звідки вони. Працівник поліції попередив водія, що ведеться відеофіксація. Потім, працівник поліції спитав, чому водій керує мопедом без мотошолома. Водій відповів, що й нього його немає. Працівник поліції знову робить зауваження водієві, про те, що він їздить у комендантську годину без мотошолома. Водій ще раз говорить, що у нього його немає, і що далі. Працівник поліції говорить, щоб водій поставив свій транспортний засіб і назвав своє прізвище. Водій спитав а яке прізвище у працівника поліції. Працівник поліції сказав, що вже представився. Тоді, водій дістав свій телефон і сказав, що буде фіксувати, і сфотографував посвідчення працівника поліції. Працівник поліції спитав водія про його водійське посвідчення. Водій відповів, що у нього його немає. Потім, працівник поліції попросив надати документи на транспортний засіб. Водій також сказав, що у нього їх немає. Працівник поліції попросив надати документи які підтверджують його особистість, на що водій сказав, що немає права. Працівник поліції повідомив, що в такому випадку водія буде доставлено до відділку поліції для встановлення його особи. Працівник поліції спитав водія, чи вживав він якісь алкогольні напої, бо у нього виникла підозра, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Працівник поліції спитав, як ім`я водія, на що останній відповів, що забув. По батькові, також забув. Працівник поліції сказав, щоб водій поставив свій мопед на ніжку та щоб водій підійшов до їх службового транспорту. Оскільки водій поводив себе агресивно та почав кричати, працівники поліції взяли його під руки та підвели до свого транспортного засобу. Працівник поліції знов зауважив на тому, що якщо водій не покаже свої документи, то його відвезуть до відділку для встановлення його особистості. Водій почав битися, працівник поліції сказав, що одягне кайданки. Оскільки водій не припинив це робити, працівники поліції були змушені надіти на останнього кайданки. Потім працівник поліції спитав водія чи має він при собі щось заборонене. Водій повідомив, що є граната. Тоді працівники поліції провели поверхневу перевірку. При огляді знайшли документи водія ОСОБА_1 . Працівники поліції зробили зауваження ОСОБА_1 про те, що його поведінка неадекватна. Працівник поліції сказав ОСОБА_1 про те, що від нього відчувається запах алкоголю з порожнини рота, а тому він пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 погодився. ОСОБА_1 попросив зняти кайданки, працівники поліції спитали чи буде вести він себе добре, та зняли. Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 трубочку для Драгера на вибір. Також працівник поліції спитав, чи має ОСОБА_1 посвідчення водія взагалі. ОСОБА_1 сказав, що він тільки навчається. Працівник поліції пояснив ОСОБА_1 яким чином проходити тест за допомогою приладу Драгер. Після кількох невдалих спроб ( ОСОБА_1 недостатньо набирав кисню щоб дихнути у трубочку), результат виявився позитивним та склав 0,88 ‰. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а тому вони будуть складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також працівниками поліції по базі було перевірено, чи було притягнуто ОСОБА_1 за інші адміністративні правопорушення. Протокол був ОСОБА_1 зачитаний, з ним він був ознайомлений, ставити підпис він відмовився. На пропозицію надати пояснення ОСОБА_1 сказав що хоче написати зустрічну заяву, на що працівник поліції сказав, що відвезе його до відділку поліції і він там все напише. Працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 із змістом протоколу, попередили, що його відсторонено від керування.

Отже, посилання ОСОБА_1 на те, що йому не було вручено другий примірник постанови про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №169834 від 26.05.2024 року спростовується вище дослідженими доказами, а саме відеозаписом з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення передбачене ч. й ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим не отримав свій примірник.

Довід апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 не заслуговує на уваг уз огляду на таке. Судом першої інстанції 17.06.2024 року було повідомлено ОСОБА_1 шляхом телефонограми-повістки про розгляд його справи на 01.07.2024 року на 08:50 год. На адресу Іванівського районного суду Одеської області 01.07.2024 року було надіслано заяву від ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності. Справу було розглянуто саме 01.07.2024 року.

Крім того суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Щодо посилань апеляційної скарги про те, що працівник поліції здійснив декілька спроб перезапустити прилад Алкотестер, яким після третьої спроби встановлений кількісний показник результату тесту 0,88‰, суд апеляційної інстанції зауважує на такому.

Постановою Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2024 року було витребувано з Відділення поліції № 1 Березівського районного відділу ГУНП в Одеській області належним чином засвідчену копію сертифікату відповідності та належним чином засвідчену копію свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на газоаналізатор Drager «Alcotest 6820» за допомогою якого було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та в подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №169834 від 26.05.2024 року, а також надати інформацію про те, чи надходив від поліцейських рапорт з інформацією про технічну несправність газоаналізатора Drager «Alcotest 6820», за допомогою якого проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , надати копію журналу отримання/здачі приладів Drager працівниками поліції, а саме приладу Drager «Alcotest 6820» №ARSC-0106, в період за 26.05.2024 року.

Із наданої відповіді Відділення поліції № 1 Березівського районного відділу ГУНП в Одеській області яка надійшла до суду 26.11.2024 року вбачається, від працівників поліції рапорту про технічну несправність газоаналізатора Drager «Alcotest 6820» серійний номер №ARSC-0106 не надходив, прилад Drager «Alcotest 6820» серійний номер №ARSC-0106 знаходився у справному стані та повірений відповідно до діючого законодавства. До наданої відповіді долучені: копія журналу обліку видачі/повернення приладів вимірювання вмісту алкоголю в повітрі, що видихається від 26.05.2024 року; копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Drager «Alcotest 6820» серійний номер №ARSC-0106.

Отже, під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager «Alcotest 6820» серійний номер №ARSC-0106, прилад знаходився у справному стані.

Зазначені докази, відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.9 а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, не вказав заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. Отже, поліцейські, здійснюючи відеофіксацію правопорушення з відеореєстратора, дані про який внесені у протокол про адміністративне правопорушення, діяли відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» та положень КУпАП.

Також із дослідженого відеозапису не вбачається будь-яких порушень працівниками поліції «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас, відповідно до п. 1.4.5 «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів)», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року, однією із декількох цілей використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції є забезпечення об`єктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.

Між тим, апеляційний суд доходить до переконання, що з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Drager «Alcotest 6820», відмовився підписати протокол про адміністративне правопорушення, відмовився підписувати результат проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також відмовився підписати направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зауважень ніяких не вказав ні під час проходження огляду, ні під час його ознайомлення із протоколом про адміністративне правопорушення.

Посилання апеляційної скарги на те, що з відеозапису вбачаються численні порушення та вчинення протиправних дій поліцейськими відносно ОСОБА_1 , а саме: заламування рук із застосуванням фізичної сили, вдягання кайданок, спростовуються дослідженими відеозаписами, з яких вбачається, що навпаки, поведінка ОСОБА_1 не відповідала обстановці, була зухвалою. ОСОБА_1 провокував працівників поліції на конфлікт. І тільки після того, як його було заспокоєно за допомогою надягання кайданок на руки, поведінка ОСОБА_1 стала врівноваженою.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності з іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що огляд на стан сп`яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, проте з відеозапису випливає, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не було ніяких свідків, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Законом України від 16.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесено зміни, зокрема до ст. 266 КУпАП, що набрали чинності 17.03.2021 року. При цьому, після цих змін до КУпАП, з 17.03.2021 року свідки проходження огляду водієм на стан сп`яніння залучаються лише у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Тобто, працівники поліції мають право проводити огляд на стан сп`яніння без участі свідків, за умови відеофіксації.

Відповідно до ч. 7 ст. 121 КУпАП встановлено, що заборонено керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, повторно протягом року.

Так, матеріалами справи встановлено та не спростовано ОСОБА_1 те, що 26.05.2024 року о 00:40 год. він в с. Бузинове Одеської області Березівського району здійснював рух на транспортному засобі, який не був зареєстрованим протягом 10 діб з моменту придбання. Правопорушення здійснено повторно протягом року, що підтверджується постанова серії ББА 907874 від 14.04.2024 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 14.04.2024 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП

Згідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Так, матеріалами справи встановлено та не спростовано ОСОБА_1 те, що 26.05.2024 року о 00:40 год. він в с. Бузинове Одеської області Одеського району, здійснював рух на транспортному засобі мопед Судзукі без державного номеру при цьому не мав права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року що підтверджується постановою серії ЕНА 1908178 від 14.04.2024 року згідно якої останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правильно кваліфікував його дії за ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, без права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, та не зареєстрованого у встановленому законом порядку, повторно протягом року.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчинених адміністративних правопорушеннях та правильно кваліфікував його дії за ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, без права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, та не зареєстрованого у встановленому законом порядку, повторно протягом року, що було встановлено у передбаченому законом порядку.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами.

У відповідності до положень п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи наведене, за результатами апеляційного розгляду суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а постанова Іванівського районного суду Одеської області від 01 липня 2024 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Іванівського районного суду Одеської області від 01 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова