КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/984/2024
Головуючий в суді І інстанції Колегаєва С.В.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 лютого 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю захисника Карпенка Максима Миколайовича, розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 04 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.9а ПДР та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 04 січня 2024 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.9а ПДР і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у сумі 605,60 грн. на користь держави.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 24 жовтня 2023 року о 10 годині 25 хвилин керував автомобілем Skoda д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по пр. Р.Шухевича, 9 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою м. Київ, вул. Інтернаціонального легіону, 20. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , поданій 12 січня 2024 року, указано на безпідставність, незаконність та необґрунтованість постанови, прийнятої за відсутності допустимих та достатніх доказів, із порушенням законодавства, та про необхідність її скасування.

Посилався на судову практику ЄСПЛ в справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» щодо застосування презумпції невинуватості, і що суд першої інстанції цього принципу не дотримався, оскільки в прийнятому рішенні відслідковується обвинувальний нахил розгляду справи. Суд не надав оцінку всім аргументам ОСОБА_1 , викладеним в клопотанні, не звернув увагу на порушення патрульними поліцейськими вимог КУпАП, які можуть бути підставою для закриття провадження в справі, зокрема щодо строків складання протоколу, щодо невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не взято до уваги аргументи про порушення процедури виявлення у водіїв ознак сп`яніння, встановленої вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, яка узгоджується з вимогами ст. 266 КУпАП, також суд не навів мотивів, чому вони не беруться судом до уваги та відхилені. Вважав, що такі дії суду свідчать про упередженість при розгляді цієї справи.

Не погоджувався з висновками суду про відповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, посилався на те, що патрульними порушено порядок складання протоколу, про що в клопотанні та під час судового засідання наголошував ОСОБА_1 .

Наводив зміст ст. 251, ч. 2 ст. 254 КУпАП, вказував, що протокол складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Як вбачається з протоколу та інших документів, складених поліцейськими, а також відповідно до відеозапису з бодікамер, ознаки стану сп`яніння, на думку поліцейських, у ОСОБА_1 було виявлено 24 жовтня 2023 року та тоді ж направлено на огляд до закладу охорони здоров`я. Отже, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 уповноважені особи повинні були скласти не пізніше 25 жовтня 2023 року. Чинним законодавством не передбачено будь-яких підстав для відстрочення моменту складання протоколу, тому його складання через значний проміжок часу від дати виявлення є недопустимим та не відповідає принципу законності.

Звертав увагу, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведено з порушенням вимог ст. 266, п. 22 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735, тому у відповідності з вимогами ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 є недійсним, і висновок, складений на підставі такого огляду, також вважається недійсним. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 005410 складений 28 жовтня 2023 року, а ОСОБА_1 був доставлений патрульними поліцейськими до закладу охорони здоров`я 24 жовтня 2023 року. Отже, складання 28 жовтня 2023 року висновку № 005410 за результатами огляду проведено не у присутності поліцейського, що підтверджується відеозаписом з бодікамер.

Вказував, що згідно з вимогами п. 15 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Тобто, акт оформляється не після огляду особи лікарем наркологом, а тільки після проведення лабораторного дослідження.

Пунктами 16, 17 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 встановлено чіткий порядок дій, які медичні працівники закладу охорони здоров`я повинні здійснити під час огляду водія: огляд лікарем-наркологом та проведення лабораторного дослідження на визначення стану сп`яніння; встановлення діагнозу; внесення отриманого результату до акту медичного огляду; складання висновку в присутності поліцейського та вручення його відповідним особам. Однак проведення дослідження відібраного у ОСОБА_1 зразка біологічного матеріалу проводилось не в присутності водія та працівників поліції, що підтверджується відеозаписом. Після відбору біологічного матеріалу працівники поліції та ОСОБА_1 вийшли з закладу охорони здоров`я та вирушили до службового автомобіля поліцейських. Зміст висновку № 005410 в порушення вимог п. 17 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 не був повідомлений ОСОБА_1 в присутності поліцейського, оскільки видавався він не в день огляду 24 жовтня 2023 року, коли в закладі охорони здоров`я були присутні поліцейські та ОСОБА_1 , тому цей висновок є недійсним.

Крім того, п. 10 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 визначено, що зразки для біологічного матеріалу для лабораторного дослідження відбираються виключно у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, а вміст другої зберігається протягом 90 днів. В порушення Інструкції № 1452/735 забір біологічного матеріалу у ОСОБА_1 був проведений лише в одну ємність. Про дане порушення ОСОБА_1 повідомляв в суді першої інстанції та виклав в клопотанні. Факт порушення зафіксовано на відеозаписі, оскільки о 11:10 - 11:12 лікар надав ОСОБА_1 одну ємність для здачі сечі. Також на відеозаписі видно, що після здачі сечі ОСОБА_1 передає лікарю одну ємність з біологічним матеріалом. Таке порушення позбавило ОСОБА_1 можливості провести повторне дослідження сечі з метою подання належного доказу, який би підтвердив, до 24 жовтня 2023 року він не перебував в стані наркотичного сп`яніння, а відбір сечі лікарем-наркологом зроблено з порушенням. Однак суд не надав оцінку цьому факту.

На підставі вищевикладеного просив постанову Деснянського районного суду м. Києва від 04 січня 2024 року скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення захисника Карпенка М.М., який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 498838 від 01 листопада 2023 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;

відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського;

висновком КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» № 005410 від 28 жовтня 2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого, ОСОБА_1 був направлений на огляд 24 жовтня 2023 року о 10:35, час огляду 10:48, встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані сп`яніння внаслідок поєднання вживання каннабіноїдів та стимуляторів (амфетамін), здавав аналіз сечі;

рапортом працівника поліції від 24 жовтня 2023 року про те, що в складі екіпажу Рубін-0304 під час патрулювання 24 жовтня 2023 року о 10:25 за адресою м. Київ пр-т. Шухевича 9 було зупинено автомобіль Scoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 за порушення ПДР під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя, сухість в порожнині рота, тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився лікарем-наркологом ОСОБА_2 у відділенні КНП КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою м. Київ вул. П.Запорожця, 20. Громадянину ОСОБА_1 було вручено повідомлення про запрошення до відділу поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення 01 листопада 2023 року о 12:00 за адресою м. Київ вул. Княгині Інгігерди 23-а, м. Київ. Подія фіксувалась на бодікамеру 473942;

повідомленням про запрошення ОСОБА_1 до підрозділу поліції про необхідність явки 01 листопада 2023 року о 12:00 за адресою м. Київ вул. Княгині Інгігерди 23-а для складання протоколу про адміністративне правопорушення за порушення ПДР за ч. 1 ст. 130 КУпАП, отримання копії протоколу на підставі висновку КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», ОСОБА_1 отримав дане повідомлення під підпис;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 жовтня 2023 року, складеного о 10:35, про те, що ОСОБА_1 направляється на огляд, в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: неприродна блідість обличчя, сухість в порожнині рота, тремтіння пальців рук.

Докази, наявні в матеріалах справи, узгоджуються між собою, у суду першої інстанції не було підстав вважати їх неналежними або недопустимими.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які би вказували на незаконність ухваленого судом рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 498838 від 01 листопада 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 24 жовтня 2023 року о 10 годині 25 хвилин керував автомобілем Skoda д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по пр. Р.Шухевича, 9 в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога КНП КМНКЛ «Соціотерапія».

Переглянутий відеозапис події, зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, дає підстави стверджувати про те, що 24 жовтня 2023 року ОСОБА_1 як особа, у якої працівниками поліції було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, за його згодою був доставлений поліцейськими до КНП КМНКЛ «Соціотерапія», де пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховано вимоги ч. 2 ст. 254 КУпАП про те, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, отже в даному випадку протокол мав бути складений не пізніше 25 жовтня 2023 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та відеозапису з камери працівника поліції, 24 жовтня 2023 року ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, у останнього були виявлені ознаками наркотичного сп`яніння та в подальшому ОСОБА_1 з його згоди був доставлений до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. Після проведеного в медичному закладі огляду, ОСОБА_1 було вручено повідомлення про явку до підрозділу поліції 01 листопада 2023 року о 12:00 год. для складання протоколу про адміністративне правопорушення на підставі висновку КНП КМНКЛ «Соціотерапія».

Лише після отримання висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, який виявився позитивним і лікарем підтверджено стан сп`яніння ОСОБА_1 , у працівників поліції виникли підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення в зв`язку з порушенням п. 2.9а ПДР, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

01 листопада 2023 року ОСОБА_1 з`явився до відділу поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення, який підписав, зазначивши, що з протоколом не згоден.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Крім того, положеннями ст. 254 КУпАП не визначено правові наслідки в разі несвоєчасного оформлення відповідного протоколу уповноваженою на те посадовою особою.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 15, 16, 17, 20, 22 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно з п. 7 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Дотримання наведених вимог під час медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння судом першої інстанції перевірено.

Доводи апеляційної скарги про те, що лабораторні дослідження мали бути проведені, а висновок щодо результатів медичного огляду № 005410 мав бути складений лікарем також в присутності поліцейського, та одразу в день огляду ОСОБА_1 , і в цей же день зміст висновку мав бути повідомлений ОСОБА_1 в присутності поліцейського, є необґрунтованими і є особистим помилковим тлумаченням положень ст. 266 КУпАП та розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 ОСОБА_1 .

Так, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я лікарем було проведено в присутності працівників поліції 24 серпня 2023 року о 10:48 год.

Остаточний висновок складено лікарем 28 жовтня 2023 року, що об`єктивно пов`язано з тим, що після огляду водія лабораторним шляхом досліджувалися зразки його біологічного середовища.

Результати медичного огляду, проведеного 24 серпня 2023 року в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», ОСОБА_1 не спростовані.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що в порушення п. 10 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 забір біологічного матеріалу у ОСОБА_1 був проведений лише в одну ємність, про що ним повідомлялося суду першої інстанції, апеляційний суд виходить із наступного.

Так, відповідно до п. 10 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища.

Доказів порушення вимог даної інструкції апелянтом не надано.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що такі доводи вперше були наведені стороною захисту лише під час судового розгляду. Поведінка ОСОБА_1 під час забору біологічних зразків в медичному закладі, що зафіксовано на відеозаписі, свідчить про те, що у нього не було сумнівів щодо дотримання лікарем процедури проведення огляду.

З відеозапису, дослідженого під час розгляду апеляційної скарги, не вбачається, що після здачі біологічних зразків (сечі) та по завершенню проведення огляду у медичному закладі ОСОБА_1 висловлював які-небудь зауваження щодо проведення огляду чи ставив під сумніви законність процедури огляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не ініціював повторне дослідження відібраних зразків біологічного середовища, які зберігаються в закладі охорони здоров`я, жодних клопотань про допит лікаря з метою отримання пояснень щодо обставин проведення огляду та встановлення остаточного діагнозу сторона захисту не заявляла.

Будь-яких даних про те, що лікарі закладу охорони здоров`я порушили порядок проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння (рішення адміністративних органів установи, судових рішень) матеріали справи не містять.

Дослідивши наявні докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а зводяться лише до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав відповідну правову оцінку.

Відсутність даних про відсторонення водія від керування транспортним засобом само по собі не спростовує вину у вчиненні адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 498838 наявна відмітка про вилучення у ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_2 .

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події, при винесення постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах Серявін та інші проти України, Трофимчук проти України, Проніна проти України). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд відхиляє як неспроможні доводи апеляційної скарги, що суд не надав оцінку всім аргументам ОСОБА_1 , викладеним в клопотанні, що, на його думку, свідчило про упередженість суду при розгляді справи.

За таких обставин постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 04 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим суд залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 04 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.9а, ПДР та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.