Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3389/23 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.
Категорія ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Осадчук Тетяни Сергіївни, прокурора Степури Марини Валеріївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Осадчук Тетяни Сергіївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 вересня 2023 року, якою останню визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.172-7 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 вересня 2023 року об`єднано в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Визнано ОСОБА_1 виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

З постанови судді місцевого суду вбачається, що ОСОБА_1 , будучи директором Новоград-Волинського медичного фахового коледжу Житомирської обласної ради, відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону "Про запобігання корупції", не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, та не повідомила визначений Законом орган - Департамент охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації або Житомирську обласну раду про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який виник перед підписанням наказу "Про преміювання працівників" від 12.12.2022 за №237-к/тр, яким встановлено премію в розмірі 100% посадового окладу викладачу ОСОБА_2 , який є її чоловіком, та близькою особою відповідно до ст.1 Закону України "Про запобігання корупції", чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи директором Новоград-Волинського медичного фахового коледжу Житомирської обласної ради, відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону вчинила дії при наявності у неї реального конфлікту інтересів зумовленого підписанням наказу - "Про преміювання працівників" від 12.12.2022 за №237-к/тр, яким встановлено премію в розмірі 100% посадового окладу викладачу ОСОБА_2 , який є її чоловіком та близькою особою відповідно до ст.1 Закону України "Про запобігання корупції", чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Осадчук Т.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисної події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів, неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 виконала вимоги п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» та повідомила колегіальний орган, в якому під час виконання нею повноважень потенційно виник конфлікт інтересів, а тому в її діях відсутні діяння, передбачені ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП. Зокрема зазначила, що Департамент охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації не являється колегіальним органом для коледжу, а таким органом відповідно п.5.2 Статуту Комунального закладу «Новоград-Волинський фаховий медичний коледж» є педагогічна рада, яка має повноваження відстежувати та врегульовувати потенційні конфлікти у діяльності керівника закладу перед вищої освіти. Також вказала, що ОСОБА_1 01.12.2022 на педагогічній раді озвучила, що в неї існує конфлікт інтересів при преміюванні педагогічного працівника, про що свідчить Протокол педагогічної ради від 01.12.2022, який долучений до апеляційної скарги. Відповідно до п.4.6. Протоколу педагогічної ради коледжу від 12.12.2022 було прийнято рішення преміювати працівників, зокрема, ОСОБА_2 у розмірі 100 вдсотків посадового окладу. Рішення педагогічної ради про преміювання ОСОБА_2 є обов`язковим для виконання і вводиться в дію наказом керівника, а тому, ОСОБА_1 була вимушена підписати наказ, який був підготовлений відділом кадрів коледжу на основі рішення педагогічної ради від 01.12.2022. ОСОБА_1 не було здійснено жодного впливу на прийняті рішення профспілкового комітету та педагогічної ради. На думку захисту, в діях ОСОБА_1 , за встановлених обставин та досліджених в суді доказів, відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її захисник адвокат Осадчук Т.С. підтримали доводи апеляційної скарги.

Прокурор просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, надав висновок в порядку ч.1 ст.250 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст.245 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, які мають істотне значення для правильного, об`єктивного та справедливого розгляду справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили (ст. 252 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зазначені вимоги закону судом першої інстанції були дотримані. Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення, та прийняте по справі рішення.

Як зазначено у диспозиції ч.1 ст.172-7 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів тягне за собою відповідальність, передбачену ч.2 ст.172-7 цього Кодексу.

Згідно примітки до статті 172-7 КУпАП:

1. Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої ст.3 Закону України «Про запобігання корупції».

2. У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Так, відповідно до ч. 1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

В статті 1 наведеного Закону міститься визначення термінів, наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

пряме підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням;

правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Положення статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» надає визначення: близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв`язку з виконанням повноважень близьким їм особам.

Вимогами частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, на переконання апеляційного суду, є обґрунтованим та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі та перевірених суддею доказах.

Як вбачається з матеріалів провадження, рішенням Житомирської обласної ради шістнадцятої сесії VII скликання від 31.05.2018 №1039, ОСОБА_1 призначено на посаду директора комунального вищого навчального закладу закладу «Новоград-Волинський медичний коледж» з 31.05.2018, з укладенням контракту на п`ять років, з 31.05.2018 по 30.05.2023 (том 1 а.с.20).

Відповідно до ч.2 контракту, укладеного між ОСОБА_1 та головою Житомирської обласної ради, який є додатком до рішення обласної ради від 31.05.2018 №1039, директор ОСОБА_1 здійснює загальне керівництво всіма напрямками діяльності коледжу у відповідності з її Статутом і законодавством України, видає відповідні до своєї компетенції накази та контролює їх виконання (т.1 а.с.27-35).

Рішенням Житомирської обласної ради тридцять першої сесії VII скликання від 25.06.2020 №1918 внесено зміни у контракт від 31.05.2018, з директором Новоград-Волинського медичного коледжу Житомирської обласної ради шляхом укладення додаткової угоди від 25.06.2020, яка є невід`ємною частиною контракту, якою змінено у тексті контракту назву «Новоград-Волинський медичний коледж Житомирської обласної ради» на «Новоград-Волинський медичний фаховий коледж Житомирської обласної ради» (т.1 а.с.25-26).

Окрім того, рішенням Житомирської обласної ради №1849 від 05.03.2020 затверджено Статут комунального закладу «Новоград-Волинський медичний фаховий коледж Житомирської обласної ради» в новій редакції від 18.06.2020 (т.1 а.с.46-60, 194-208).

Згідно Статуту засновником комунального закладу «Новоград-Волинський медичний фаховий коледж» (далі - Коледж) є Житомирська обласна рада. Коледж є правонаступником прав і обов`язків Новоград-Волинського медичного училища, створеного за рішенням виконавчого комітету Житомирської областної Ради народних депутатів від 23.12.1991 №362. Коледж належить до об`єктів комунальної власності і заснований на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області і перебуває в управлінні Житомирської обласної ради Коледж діє на основі Статуту, що затверджується його засновником, здійснює свою діяльність на основі та відповідно до чинного законодавства України і цього Статуту. За своїм статусом Коледж є юридичною особою публічного права, який здійснює свою діяльність на засадах неприбутковості і є бюджетною установою (т.1 а.с.47, 194-195).

Відповідно до розділу «Права та обов`язки керівника коледжу» Статуту, безпосереднє управління діяльністю Коледжу здійснює його директор, повноваження якого визначається законодавством України і Статутом. Директор Коледжу: здійснює безпосереднє управління Коледжем і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність коледжу; формує структуру і штатний розпис коледжу за погодженням із Управлінням охорони здоров`я обласної державної адміністрації; видає накази і розпорядження, дає обов`язкові для виконання всіма учасниками освітнього процесу і структурними підрозділами навчального закладу доручення; є розпорядником майна і коштів, у межах наданих йому повноважень (т.1 а.с.56, 202 зворот, 203).

Згідно з п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті відносяться до осіб, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Таким чином, ОСОБА_1 , як директор Коледжу, наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями і в розумінні вищевказаних норм Закону є посадовою особою юридичної особи публічного права, на яку розповсюджується дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з п.п. 2, 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №1 від 02.05.2023 встановлено, що згідно з актовим записом про шлюб №1035 від 02.08.1986 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебувають в зареєстрованому шлюбі (т.2 а.с.2-4).

Тобто, в розумінні ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є близькою особою (чоловіком) ОСОБА_1 , на яку поширюється дія цього Закону.

09.04.2015 наказом КВНЗ «Новоград-Волинський медичний коледж» Житомирської обласної ради №44-О/С ОСОБА_2 прийнято на посаду викладача з курсів «Хірургія» та «Невідкладні стани в хірургії» з 10.04.2015 за контрактом (т.1 а.с.186).

Зі змісту витягу з протоколу засідання педагогічної ради №3 від 01.12.2022 вбачається, що на порядок денний було винесено питання директора коледжу ОСОБА_1 , зокрема, про визнання потенційного конфлікту інтересів при преміюванні педагогічного працівника ОСОБА_2 . Заслухавши директора коледжу ОСОБА_1 , за результатами засідання педадогічна рада ухвалила про відсутність потенційнорго конфлікту інтересів керівника закладу освіти, оскільки подання на преміювання надавав керівник структурного підрозділу за погодженням з профспілковим комітетом. Даний протокол підписаний головою педагогічної ради ОСОБА_1 та секретарем Савчук Н. (т.1 а.с.45).

Протоколом засідання профспілкового комітету Новоград-Волинського медичного фахового коледжу Житомирської областної ради №4 від 02.12.2022 постановилено погодити клопотання щодо надання премій за сумлінну працю, високий рівень професіоналізму, зразкове виконання посадових обов`язків, активну громадську діяльність під час воєнного стану працівникам коледжу, зокрема, ОСОБА_2 у розмірі 100 відсотків посадового окладу (т.1 а.с.43).

12.12.2022 видано наказ №237-к/тр про преміювання працівників коледжу, зокрема, викладача ОСОБА_2 у розмірі 100 відсотків посадового окладу. Даний наказ підписано директором коледжу ОСОБА_1 (т.1 а.с.19).

За вищезазначених обставин, директор коледжу ОСОБА_1 , перебуваючи в умовах реального конфлікту інтересів, не повідомила колегіальний орган, в даному випадку Житомирську обласну раду, про наявність реального конфлікту інтересів у порядку та строки, визначені Законом України «Про запобігання корупції», а 12.12.2022 видала та підписала наказ №237-к/тр «Про преміювання працівників», відповідно до якого, її чоловіку ОСОБА_2 надано премію в розмірі 100 відсотків від посадового окладу.

Невиконання вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , як суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, також підтверджується відповідями Житомирської обласної ради від 10.04.2023 та Департаменту охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації від 21.04.2023, з яких вбачається, що в період з 01.12.2022 по теперішній час ОСОБА_1 не повідомляла вказані служби про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів (т.1 а.с.113,118).

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, що поставлено їй у вину, безумовно доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення №№ 197 та 198 від 24.05.2023; копією наказу про преміювання від 12.12.2022; копією рішення Житомирської обласної ради від 31.05.2018 про призначення директором комунального вищого навчального закладу Новоград-Волинський медичний коледж Житомирської обласної ради - ОСОБА_1 ; копією наказу про прийняття ОСОБА_2 викладачем КВНЗ "Новоград-Волинського медичного коледжу" Житомирської обласної ради; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб; письмовими пояснення від 12.04.2023 та 13.04.2023.

Зазначені обставини із достатньою повнотою вказують на те, що ОСОБА_1 , як директор коледжу, наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями і в розумінні п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є посадовою особою юридичної особи публічного права, під час підписання 12.12.2022 наказу №237-к/тр про виплату премії своєму чоловікові ОСОБА_2 у розмірі 100% від посадового окладу, перебувала в умовах реального конфлікту інтересів, про що не повідомила Житомирську обласну раду, як орган управління майном, якому вона півдзвітна і з бюджету якого здійснюється фінансування коледжу, та вчинила дію (підписання вказаного наказу) в умовах реального конфлікту інтересів.

Слід зазначити про те, що суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП виражається як у формі умислу та і у формі необережності.

ОСОБА_1 мала дискреційні повноваження та могла на власний розсуд визначати вид і зміст свого управлінського рішення (як підписувати наказ про виплату премії своєму чоловіку так і не підписувати його).

Відповідно до встановлених фактичних обставин суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, з огляду на обґрунтування суду першої інстанції, вважає, що протоколи про адміністративні правопорушення від 24.05.2023 №№ 197, 198 щодо ОСОБА_1 відповідають вимогам статей 254, 255, 256 КУпАП, складені уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, з зазначенням діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, та всіх необхідних відомостей для вирішення справи.

Посилання у апеляційній скарзі на повідомлення ОСОБА_1 про конфлікт інтересів колегіального органу - педагогічну раду, що, на думку апелянта, виключає подію та склад інкримінуємого правопорушення, є безпідставними, враховуючи наступне.

Повноваження педагогічної ради визначено п.5.3.1. Статуту, відповідно до яких остання не є тим органом, який призначає та звільняє директора коледжу з посади та якому він підзвітний щодо використання майна.

Окрім того, педагогічна рада не наділена правом чи обов`язками щодо вирішення питань, пов`язаних із преміюванням педагогічних працівників, а також відповідно до п.5.3.1. Статуту не наділена повноваженнями відстеження і врегулювання потенційного конфлікту інтересів у діяльності керівника закладу освіти.

Згідно контракту від 31.05.2018 директор комунального вищого навчального закладу «Новоград-Волинський медичний фаховий коледж Житомирської обласної ради» підзвітний органу управління майном - Житомирській обласній раді, який уповноважений звільнити директора у визначених випадках. Пунктами 1.1.4, 1.2 Статуту коледжу передбачено, що такий перебуває в управлінні Житомирської обласної ради (орган управління майном), є бюджетною установою та фінансується відповідно до вимог Бюджетного кодексу України.

Отже, педагогічна рада не є тим колегіальним органом, який призначав ОСОБА_1 на посаду та якому вона підзвітна щодо використання майна. В даному випадку ОСОБА_1 зобов`язана була повідомити Житомирську обласну раду, як орган, який фактично є безпосереднім керівником для директора коледжу, та як орган управління майном, якому вона підзвітна та з бюджету якого здійснюється фінансування коледжу.

Слід також зазначити, що наказ про преміювання працівників не потребує погодження з профспілковим комітетом, остаточне рішення в закладі про нарахування премії працівникам приймає саме його керівник у відповідності до Колективного договору та галузевих нормативно-правових актів.

Сам факт погодження стимулюючих виплат керівниками структурних підрозділів або профспілковим комітетом не свідчить про те, що конфлікт у такому випадку відсутній, навіть, якщо погодження закріплене в нормативно-правових актах та організаційно-розпорядчих документах закладу освіти. Таке погодження не усуває дискрецію керівника в частині встановлення, в даному випадку, своїй близькій особі (чоловіку) іншого, аніж погоджений, розмір премії, оскільки саме керівник закладу наділений повноваженнями приймати рішення розпорядчого характеру стосовно всіх працівників, у тому числі щодо близької особи, незалежно від того, хто є їх безпосередніми керівниками. Крім того, слід зауважити, що керівники структурних підрозділів, члени педагогічної ради та профспілки є особами, які перебувають у прямому підпорядкуванні директора навчального закладу ОСОБА_1 .

Таким чином, долучені до матеріалів справи протоколи засідання педагогічної ради та засідання профспілкового комітету про преміювання працівників коледжу мають рекомендаційний характер щодо розміру премії, адже лише керівник навчального закладу використовує наявні у нього дискреційні повноваження, які надають йому право оцінювати діяльність підлеглих осіб та визначати їм розмір премії (п.6.2.1 розділ 6 Статуту).

Інші доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 та її захисника в суді апеляційної інстанції правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП, не спростовують.

Слід також врахувати, що ОСОБА_1 могла скористатись можливістю, наданою їй ч.2 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до якої Національне агентство у випадку одержання від особи повідомлення про наявність у неї реального, потенційного конфлікту інтересів упродовж семи робочих днів роз`яснює такій особі порядок її дій щодо врегулювання конфлікту інтересів. У разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона має право звернутися за роз`ясненням до Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону (ч.5 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції»). Однак, ОСОБА_1 правом, визначеним законом, не скористалась.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-36 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга є безпідставною та задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Осадчук Тетяни Сергіївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 вересня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Галацевич