ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 553/3010/22 Головуючий суддя І інстанції Музиченко В. О.
Провадження № 33/818/18/24 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,

захисника - Рудоконоги В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Рудоконоги В.М. на постанову судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10 липня 2023 року стосовно ОСОБА_1 , -

у с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановою встановлено, що 17 липня 2022 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в районі буд. № 147 по просп. Льва Ландау в м. Харкові, керував автомобілем «Volkswagen LT-28» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager» та в закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В своїй апеляційній скарзі з урахуванням доповнень, апелянт просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що оскаржуване судове рішення не було проголошене негайно після закінчення розгляду справи.

Суддя видалилася до нарадчої кімнати 10.07.2023 року о 14 годині 488 хвилин, і о 17 годині 2 хвилини була виготовлена постанова та направлена в реєстр.

Проте в цей період суддя було сформовано та підписано власним цифровим підписом три судові рішення.

На думку апелянта, вказане свідчить про порушення суддею таємниці нарадчої кімнати.

Крім того, апелянт зазначає, що в день події ОСОБА_1 зателефонував його знайомий та попросив його під`їхати до нього та подивитися за автомобілем, оскільки він пробив колесо але домкрату не мав та не закривалося скло у передніх дверях.

ОСОБА_1 погодився, після чого о 17 годині до нього підійшли працівники поліції та попросили документи, він надав паспорт та права.

Потім працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився, оскільки транспортним засобом він не керував.

Він це пояснював, але працівники поліції не звертали увагу на ці пояснення.

Апелянт наголошує на тому, що жодних доказів керування авто у справі немає.

Безперервна фіксація також відсутня, відеофайли фрагментарні.

Також захисник вважає, що транспортний засіб було зупинено без законних підстав, поліцейський лише формально послався на п.3 ст. 35 Закону України Про національну поліцію.

Окрім іншого, з відеозапису взагалі неможливо розібратися де знаходяться свідки та не видно хто складає протокол.

Права ОСОБА_1 також не роз`яснювались.

Крім того захисник вказує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, за посадою водій і позбавлення його права керування транспортними засобами унеможливить виконання ним своїх обов`язків.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку захисника, яка підтримали свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Так, суд першої інстанції визнаючи винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП послався як на докази на протокол про адміністративне правопорушення, відео з нагрудної камери працівника поліції, акт огляду водія та направлення на огляд водія транспортного засобу.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому обов`язковою умовою для встановлення ознак сп`яніння, складання акту огляду та відповідно встановлення обставин відмови водія належить встановити чи керувала особа транспортним засобом.

Вказана обставина є вирішальною, оскільки з зазначеного вище випливає або обов`язок особи пройти відповідний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи у закладі охорони здоров`я.

Керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Таким чином, доказуванню підлягають обставини, згідно яких в даному випадку ОСОБА_1 виконував функції водія та відповідно керував транспортним засобом.

Згідно позиції самого ОСОБА_1 , він транспортним засобом не керував, під`їхав на місце за проханням його знайомого, який попросив подивитися з а автомобілем, поки він привезе домкрат та інші необхідні речі, оскільки в автомобілі пробите колесо.

З матеріалів провадження вбачається протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду водія, відео з нагрудної камери працівника поліції, акт огляду водія та направлення на огляд водія транспортного засобу.

На відеозаписі з нагрудної камери зафіксовано спілкування поліцейських і ОСОБА_1 , поряд знаходяться свідки.

Патрульний поліцейський на відео повідомляє, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і пропонує йому пройти відповідний огляд на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 відмовляється, складається протокол, потім відбувається спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, яке не має значення у справі.

З вказаних доказів та відеозапису підтверджується факт знаходження ОСОБА_1 на місці складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Підтверджується і факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, проте вказані докази жодним чином не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Апеляційний суд вказує, що з відеозапису взагалі не зрозуміло чи рухався автомобіль «Volkswagen LT-28» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , хто ним керував.

Отже, доказами, які долучені до матеріалів справи не підтверджено виконання функцій водія ОСОБА_1 .

За таких обставин, версія ОСОБА_1 про те, що він транспортним засобом не керував, а лише знаходився з ним поряд за проханням його знайомого, ані судом першої інстанції, ані апеляційним судом не спростована.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням ОСОБА_1 був мобілізований до лав Збройних Сил України, призначений водієм, що підтверджується військовим квитком НОМЕР_3 .

Був залучений до виконання бойових завдань, які в тому числі пов`язані із його спеціальними навичками - водіння автотранспортних засобів.

За якісне виконання своїх обов`язків саме як водія ОСОБА_1 було підвищено до головного сержанта 2 автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_4 .

Відповідно до виданої військовою частиною № НОМЕР_5 характеристики ОСОБА_1 за час несення служби зарекомендував себе позитивно, відповідає усім вимогам військовослужбовця автомобільної роти, володіє необхідною підготовкою поводження з вогнепальною зброєю. Випадків вживання ОСОБА_1 алкогольних або наркотичних речовин, вчинення ним правопорушень керівництвом військової частини не встановлено, За своїми професійними, діловими та моральними якостями сержант ОСОБА_1 відповідає займаній посаді.

Також вбачаються чисельні нагороди та відзнаки ОСОБА_1 за виконання ним обов`язків військовослужбовця.

З огляду на вказане, апеляційний суд наголошує на тому, що ОСОБА_1 за посадою є водієм, виконує покладені на нього обов`язки і відповідно використовує посвідчення водія під час несення служби в лавах Збройних Сил України.

Позбавлення права керування транспортними засобами в даному випадку фактично унеможливить виконання ОСОБА_1 покладених на нього обов`язків.

При цьому, враховуючи встановлені обставини справи, а саме відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також встановлення виключно позитивних відомостей про ОСОБА_1 за місцем несення служби в лавах Збройних Сил України на посаді саме водія суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Також належить вказати, що позбавлення права керування транспортним засобом військовослужбовця, який займає посаду водія, з урахуванням обґрунтованих сумнівів у факті керування ним транспортним засобом є передчасним рішенням та не відповідає закону.

З огляду на вказане, сукупність встановлених апеляційним судом обставин є підставою для задоволення апеляційної скарги захисника.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до відповідальності.

Отже, апеляційний суд не вбачає наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, внаслідок чого у працівника поліції без підтвердження факту керування ОСОБА_1 , транспортним засобом, не було підстав для складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначеним обставинам, суддя належної оцінки не надав та прийняв передчасне рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови, а також закриття провадження у справі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 294, 295 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Рудоконоги В.М. задовольнити.

Постанову судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10 липня 2023 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, -.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева