Справа №443/1944/24
Провадження №3/443/888/24
ПОСТАНОВА

іменем України

27 грудня 2024 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Ратича Т.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №151690 від 16.10.2024, 16 жовтня 2024 року о 03:40 год. в м.Жидачів по вул.Д.Галицького, автодорога Жидачів-Ходорів, 25 км., Стрийського району, водій ОСОБА_1 керуючи т/з «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості та безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №917319 від 16.10.2024, 16 жовтня 2024 року о 03:40 год. в м.Жидачів по вул.Д.Галицького, автодорога Жидачів-Ходорів, 25 км., Стрийського району, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, порушення координаціїї рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, пояснивши, що 16.10.2024 біля 03.30 год. він разом із своїми друзями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 їхали із с.Жирова в сторону м.Жидачів. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_2 , ОСОБА_3 знаходився на передньому пасажирському сидінні, а він перебував на задньому пасажирському місці. По дорозі, вантажний автомобіль, який рухався їм на зустріч, засліпив їх, внаслідок чого водій автомобіля ОСОБА_4 з метою уникнення зіткнення прийняв праворуч та зачепив правою стороною автомобіля відбійник. Проїхавши приблизно 100-200 м. вони зупинились. Водій вантажного автомобіля не зупинився та продовжив рух. Оскільки даний автомобіль є в його користуванні на правах оренди, саме він зателефонував в поліцію та повідомив про факт ДТП. За декілька хвилин приїхали працівники поліції та почали відбирати у нього письмові пояснення. Його друзі в цей час пішли в сторону, де відбулося зіткнення автомобіля із відбійником подивитись чи не залишились там частини від уламків автомобіля. Вони повернулись, коли він надавав працівникам поліції письмові пояснення. Оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння та у шоковому стані, оскільки автомобіль не належить йому, він запитував працівників поліції, як йому описувати події, що відбулись, а тому писав про те, що сталось від свого імені, а не від імені третьої особи. В цей час підійшли до них його друзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Після того як він написав пояснення працівник поліції запропонував йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак він відмовився та повідомив працівників поліції про те, що водій не він, а ОСОБА_2 , який підтвердив даний факт, та повідомив працівників поліції, що саме він керував автомобілем. Проте працівники поліції проігнорували дане твердження та повідомили, що у них є його письмові пояснення. При цьому, ОСОБА_2 з даного приводу надавав працівникам поліції письмові пояснення, а саме про те, що він керував автомобілем, однак такі письмові пояснення працівниками поліції не було долучено до матеріалів справи. Після чого працівники поліції почали оформлення адміністративних протоколів.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ратич Т.М. в судовому засіданні заперечив факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, з підстав викладених у письмовому клопотанні про закриття провадження у справі. Зокрема зазначив, що у ході провадження у справах про адміністративні правопорушення за ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом. З відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 категорично заперечив факт керування т/з, вказавши, що кермом перебувала інша особа. Інші відеозаписи в матеріалах справи відсутні, відсутні докази обставин (фактів), якими поліцейський обґрунтовує правопорушення. Таким чином, в порушення ст.251 КУпАП поліцейський не зібрав доказів керування ОСОБА_1 т/з, а тому варто прийти до висновку про те, що останній не є суб`єктом інкримінованих правопорушень.

Просить провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю подій та складів адміністративних правопорушень.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні дав покази про те, що ОСОБА_1 є його знайомий. 16.10.2024 біля 03.30 год. він, перебуваючи за кермом автомобіля «Форд Фокус», їхали разом із ОСОБА_1 , який знаходився на задньому пасажирському сидінні та ОСОБА_3 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, із с.Жирова в м.Жидачів,. Рухаючись по дорозі, їхній автомобіль засліпив дальнім світлом вантажний автомобіль, внаслідок чого він здійснив маневр праворуч та зачепив відбійник. Проїхавши приблизно 100-200 метрів він зупинив автомобіль на узбіччі. Оскільки автомобіль на праві користуванні належить ОСОБА_1 , то останній зателефонував в поліцію та повідомив про настання ДТП. В цей час він із ОСОБА_3 пішли в сторону, де відбулося зіткнення автомобіля із відбійником, а повертаючись назад, біля ОСОБА_1 вже знаходились працівники поліції та відбирали в нього письмові пояснення. ОСОБА_1 повідомляв працівників поліції, що він не керував автомобілем. Він також повідомив працівника поліції про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а керував ним він, однак працівники поліції не звертали на це увагу. Також він, перебуваючи в службовому автомобілі працівників поліції, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що саме він керував автомобілем та залишив письмові пояснення в службовому автомобілі працівників поліції. Йому не відомо про те, чому працівники поліції не долучили його письмові пояснення до матеріалів справи.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні дав покази про те, що ОСОБА_1 є його товаришем. 16.10.2024 біля 03.30 год. він разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 їхали автомобілем «Форд Фокус» із с.Жирова в м.Жидачів. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_2 , він перебував на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_1 знаходився на задньому пасажирському сидінні. В результаті того, що їхній автомобіль засліпив світлом вантажний автомобіль, ОСОБА_2 допустив зіткнення правою частиною автомобіля із відбійником. Проїхавши приблизно 100-200 метрів ОСОБА_2 зупинив автомобіль на узбіччі. Після цього ОСОБА_1 зателефонував в поліцію та повідомив про настання ДТП. В цей час він із ОСОБА_2 пішли в сторону, де відбулося зіткнення автомобіля із відбійником, а повертаючись назад, біля ОСОБА_1 вже знаходились працівники поліції та відбирали в нього письмові пояснення. ОСОБА_1 працівники поліції диктували, що писати. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння, однак останній повідомляв працівників поліції, що він не керував автомобілем. Також ОСОБА_2 повідомив працівників поліції про те, що автомобілем керував саме він, однак працівники поліції проігнорували це.

Допитаний як свідок інспектор СРПП відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 в судовому засіданні дав покази про те, що 16.10.2024 він перебував на чергуванні, та близько 03.30 год. на лінію 102 поступила інформація про настання ДТП. Оскільки він із напарником в цей час перебували на патрулюванні в м.Жидачів, то вони за декілька хвилин прибули на місце події та почали здійснювати відеофіксацію на дві боді камери. Біля автомобіля знаходився тільки ОСОБА_1 , а відтак він почав відбирати в нього письмові пояснення, які той писав власноруч, а вони з напарником лише підказували ОСОБА_6 як потрібно писати, оскільки останній запитував що саме писати. Приблизно через 15 хв. до місця події підійшли двоє друзів ОСОБА_1 . Після відібрання письмових пояснень у ОСОБА_1 , останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній відмовився, повідомивши, що керував автомобілем його друг, а не він. Також вимагав надати йому аркуш паперу для надання додаткових пояснень, а коли йому надали таку можливість він передував давати додаткові пояснення. Також один із друзів ОСОБА_1 повідомляв, що він керував автомобілем, аа почавши надавати письмові пояснення передумав та відмовився від надання таких. Також свідок повідомив, що ними не проводилась перевірка щодо встановлення другого учасника дорожньо-транспортної пригоди, оскільки на цій ділянці відсутні відеокамери.

Допитаний як свідок інспектор СРПП відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 в судовому засіданні дав покази про те, що 16.10.2024 він перебував на чергуванні та близько 03.30 год. на лінію 102 поступила інформація про настання ДТП. Оскільки він із напарником в цей час перебували на патрулюванні в м.Жидачів, то вони за декілька хвилин прибули на місце події та одразу почали здійснювати відеофіксацію на дві боді камери. Біля автомобіля знаходився тільки ОСОБА_1 , а відтак він почав відбирати в нього письмові пояснення, які той писав власноруч, а вони з напарником лише підказували ОСОБА_6 як потрібно писати, оскільки останній запитував що саме писати. Приблизно через 15-20 хв. до місця події підійшли двоє друзів ОСОБА_1 . Після відібрання письмових пояснень у ОСОБА_1 , останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак він відмовився, повідомивши, що керував автомобілем його друг, а не він. Також ОСОБА_8 повідомляв, що саме він керував автомобілем та почав надавати з цього приводу письмові пояснення у службовому автомобілі, однак забрав такі із собою та не надав їм.

Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 29.11.2024 року матеріали адміністративної справи №443/1944/24 (Провадження №3/443/888/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП та матеріали адміністративної справи №443/1951/24 (Провадження №3/443/895/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно справі номер №443/1944/24 (Провадження №3/443/888/24).

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або ж керування транспортним засобом та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, знаходилася у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено правила дорожнього руху.

Нормами п.2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.5 ПДР).

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026) включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як видно з досліджених судом відеозаписів події, які містяться на двох CD-дисках, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проходження такого в медичному закладі, мотивуючи тим, що він не керував транспортним засобом та таким керував ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 в свою чергу підтвердив працівникам поліції, що саме він керував транспортним засобом.

Також, з наданого відеозапису неможливо встановити чи керував ОСОБА_1 даним транспортним засобом, оскільки на такому не зафіксовано ні руху транспортного засобу, ні місцезнаходження водія та пасажирів у такому.

Суд відхиляє покликання працівників поліції на те, що ОСОБА_1 власноручно писав письмові пояснення про те, що саме він керував автомобілем, оскільки як видно із змісту таких пояснень, останній відтворював події, які мали місце 16.10.2024, однак останній жодним чином не вказав в таких, що саме він сидів за кермом та керував автомобілем.

Крім того, суд критично ставиться до тверджень працівників поліції про те, що після прибуття їх на місце події, там знаходився тільки ОСОБА_1 та його друзі підійшли на місце події через 15 хв., оскільки з дослідженого під час розгляду справи відеозапису події видно, що такий розпочався уже після того як вони прибули на місце та почали оглядати навколишню обстановку, а саме фактично із написанням письмових пояснень ОСОБА_1 та одразу ж підійшли до нього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Особливу суд звертає і на те, що як видно із дослідженого відеозапису, ОСОБА_2 перебуваючи в службовому автомобілі надає працівнику письмові пояснення, проте відеозапис вказаної обставини переривається, та вказані письмові пояснення ОСОБА_2 до матеріалів справи працівниками поліції не долучено.

Вказане свідчить про неналежне та недобросовісне виконання працівниками поліції свого обов`язку по встановленню фактичних обставин події, а саме водія транспортного засобу, а тому суд критично оцінює пояснення інспекторів про те, що ОСОБА_2 спочатку погодився надати письмові пояснення, однак в подальшому відмовився від таких та забрав із собою.

Крім того, суд скеровував запит у ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області для надання повного відеозапису процедури складення протоколів про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №151690 від 16.10.2024 та серії ААД №917319 від 16.10.2024.

Листом-відповіддю начальника ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Винницьким В. повідомлено суд про те, що термін зберігання відеозаписів від 16.10.2024 року, станом на 18.12.2024 року закінчився. Також повідомив, що усі матеріали фіксації зазначених у протоколах адміністративних правопорушень скеровано в Жидачівський районний суд Львівської області.

Одночасно, матеріали справи не містять достатніх доказів порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме керування останнім транспортним засобом - автомобілем марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, яке мало місце саме 16.10.2024 року о 03:40 год.в м.Жидачів по вул.Д.Галицького, автодорога Жидачів-Ходорів, 25 км., Стрийського району Львівської області.

Наявні у матеріалах справи: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.10.2024 та рапорт від 16.10.2024 вказують лише на повідомлення ОСОБА_1 про ДТП та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, однак не підтверджують саме факт керування ним транспортним засобом.

Інших доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП матеріали справи не містять.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом вчинення особою такого порушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №917319 від 16.10.2024 не може бути визнаний достатнім доказом, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали жодних сумнівів.

Крім того, стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії Серії ЕПР1 №151690 від 16.10.2024, водію ОСОБА_1 ставиться у вину недотримання вимог п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Пунктом 12.1 ПДР визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п.13.1 ПДР).

Відповідно до п.1 розділу ІX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція), у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються зокрема: 1) марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; 2) номерний знак транспортного засобу; 3) власник (співвласник) транспортного засобу; 4) серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою; 5) перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; 6) вид пригоди; 7) кількість учасників ДТП (п.4 розділу ІX Інструкції).

У випадках, коли для прийняття об`єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріали ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу поліції, на території обслуговування якого сталася пригода. Уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п`ятиденний строк надіслати його до відповідного суду (п.п.6,7 розділу ІX Інструкції).

Згідно п.8 розділу ІX «Інструкції, якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.

Розшук осіб, що зникли з місця ДТП, здійснюється шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.

При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.

Разом з тим, як встановлено судом, вказаних вимог Інструкції працівниками поліції не дотримано, оскільки останніми не вжито жодних заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення, не перевірено пояснень ОСОБА_1 щодо обставин ДТП, не відібрано покази у інших осіб, які були свідками ДТП, а на схемі ДТП не зазначено другого учасника дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.10.2024.

Тобто, обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушенняСерії ЕПР1 №151690 від 16.10.2024, не підтверджені жодними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02). Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу правопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

У справі «Малофєєв проти Росії» (пункти 111-120 рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкції вказаних статтей, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого є значним, а також передбачає позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. (Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року в справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, оскільки належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення суду не надано, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.І. Сливка