Справа №: 343/1245/24
Провадження №: 3/343/534/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі судді Монташевич С.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Долина Івано-Франківської області адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, до адміністративної відповідальності притягувався 01.06.2024 за ч. 2 ст. 126 КУпАП,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинене при таких обставинах:

01 червня 2024 року о 16:58 годин у с. Якубів по вул. Лісова Калуського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоциклом марки "Viper", без номерних знаків, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, відносно ОСОБА_1 на адресу суду направлено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 585725 від 01 червня 2024 року, який на підставі постанови суду від 17.07.2024 об`єднаний до спільного розгляду з протоколом за ч. 1 ст. 130 КУпАП,відповідно до якого 01.06.2024 о 16:58 в с. Якубів по вул. Лісова водій ОСОБА_1 , керуючи т/з "Viper" б/н, не виконав вимогу поліцейського про зупинку т/з, які поліцейський здійснював шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольорів, увімкнення спеціального звукового сигналу та за допомогою гучномовного підсилювача звуку, чим порушив п. 2.4, 8.9 б ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП (а.с. 7).

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник - адвокат Андрійович Я.Ф. - долучив до адмінматеріалів клопотання про закриття провадження у справі, яке просив вирішувати за їх відсутності. Свою позицію мотивував тим, що поліцейські практично спонукали ОСОБА_1 до того, щоб він сів за кермо мотоцикла і поїхав. Більше того, вони не прийняли відповідних мір превентивного характеру, не зупинили його, не відсторонили від керуванням мотоциклом і не запобігли вчиненню правопорушення й можливому настанню негативних наслідків, але пасивно спостерігали й очікували, щоб він поїхав і щоб вони задокументували факт керування мотоциклом, а відтак відмову від обстеження, хоча фактично відмови ОСОБА_1 від обстеження він так і не почув й не побачив на відео. Тобто, поліцейські не попередили правопорушення, але свідомо очікували його настання.

В адміністративному протоколі зазначено, що однією з ознак алкогольного сп`яніння є нечітка вимова слів, хоча така ознака Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, не передбачена.

Також не було дотримано вимоги п. 6 розділу 11 вказаної Інструкції, якою визначено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Свідки присутні не були і в жодному документі, що є в матеріалах справи, підписів свідків немає.

Крім того в порушення вимог вказаної Інструкції, поліцейський не доставили правопорушника до медзакладу, не склали акт огляду на стан сп`яніння на місці зупинки і не надали водієві один екземпляр такого акта.

Зазначив, що протокол складено з порушенням чинного законодавства. Він не підписаний двома свідками, хоча така графа в протоколі є. Протокол містить графу про дату і час розгляду справи, але в ній тільки зазначено: "суді м. Долина", всі решту реквізити цієї графи порожні. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 від дачі пояснення і підпису відмовився. Але факт відмови від дачі пояснення й відмови від підпису не підтверджено ні відеофіксацією, ні свідками, хоча така графа в протоколі є. У протоколі зазначено, що до нього додаються матеріали справи, але, які саме, - не відомо. Відсутня в ньому й інформація про технічний пристрій, яким проводилася відеофіксація (не вказана марка технічного пристрою, відомості про його сертифікацію, де саме він був розміщений, тощо). Також у ньому вказано, що ніякі документи не вилучались і тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, що є порушенням чинного законодавства, оскільки поліцейський зобов`язаний був це зробити. Більше того, протокол складався поліцейським у відсутності правопорушника. Таким чином, адміністративний протокол складений з грубими порушеннями ст. 256 КУпАП.

Акт огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вручено ОСОБА_1 не було. Цього не відображено на жодному із відеофайлів.

В самій назві акту зазначено, що огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів, але поліцейські не використовували ніякі технічні засоби, і в матеріалах справи про це немає ніякого підтвердження. В акті графа "Свідки огляду" зовсім порожня, навіть не зазначено, чи були свідки. Акт оформлено поліцейським Марчаком О.В., хоча адміністративний протокол складено поліцейським Труханом С.В., тобто не зрозуміло, хто із них займався оформленням матеріалів. З огляду на викладене, виплаває також беззастережний висновок про те, що цей акт є неналежним і недопустимим доказом.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не є доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Копію направлення останньому не було вручено, в ньому не заповнені усі наявні графи.

Декларація про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів (мундштуків) та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки ніяким чином не підтверджує факту вчинення правопорушення його підзахисним.

Оскільки протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення (номер та сепію відеокамери, дату її виробництва, назви камери, його сертифікацію, де він був розмішений), тому оптичний диск як доказ є неналежним. Крім того всі відеофайли зроблені з грубими порушеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року N 1026, і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за N 28/32999, оскільки відеозапис містить окремі файли, а не один суцільний файл, як цього вимагає Інструкція, тому ці відеофрагменти, як докази, є неналежними і недопустимими.

Поліцейський також порушив права його підзахисного, передбачені статтею 268 КУпАП, оскільки не ознайомив його з матеріалам справи, не надав можливість дати пояснення по справі, подавати докази, заявити клопотання, тощо. Також йому не було надано можливості скористатися юридичною допомогою адвоката, хоча він про це просив.

Поліцейський відразу не роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Таким чином, з викладеного вище випливає беззастережний висновок про те, що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак у його діях відсутний склад вказаного адміністративного правопорушення, тому провадження відносно нього підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та за недоведеністю його вини.

ІІI. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 585772 від 01.06.2024, в якому викладена суть правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 .В останнього посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Як вказано в протоколі, від дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився, згідно зі ст. 63 Конституції України. У протоколі наявна відмітка про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу та отримання його копії. Транспортний засіб залишено по місцю зупинки (а.с. 1);

- супровідний лист № 6230/108/60/4-2024 від 03.06.2024 про направлення копії вищевказаного протоколу ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 (а.с. 5);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (прилад Драгер 6810) від 01.06.2024, в якому виявленими ознаками алкогольного сп`яніння вказано: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, поведінка, що не відповідає обстановці. У графі "Результати огляду на стан сп`яніння" зазначено: "Від огляду відмовився". У графі "З результатами згоден" вказано "Відмовився ОСОБА_1 "(а.с. 2);

- декларацію про відповідність № 2/23733900 та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/4777, яке чинне до 04.10.2024, згідно з якими газоаналізатор Alcotest 6810 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, а мундштуки до приладу Drager - вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів (а.с. 9-10, 11);

- направлення, яке складене 01.06.2024 о 17:13 год на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Долинську БЛ, у зв`язку тим, що в ОСОБА_1 були виявлені такі ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, поведінка, що не відповідає обстановці(а.с. 3);

- оптичний диск DVD-R з написом "Роїв" (а.с. 12), на якому містяться чотири відеофайли:

на відеозаписі 0000000__0011 на нагрудну бодікамеру 01.06.2024 з часом з 16:55 зафіксовано, як працівники поліції спілкуються на подвір`ї з жінкою, яка повідомляє з приводу чого вона викликала поліцію, та у цей час сперечається з одним із присутніх чоловіків. Останній у свою чергу звертається до працівників поліції із запитаннями, а на їх пропозицію надати паспорт о 16:58 сідає на мотоцикл, який знаходиться неподалік, та їде з подвір`я. Працівники поліції запитують, де він їде, після чого наздоганяють його та за допомогою світлового та звукового сигналів вимагають зупинитися. О 17:00 поліцейські вживають заходи для зупинки чоловіка, повідомляють причини такої та з`ясовують його особу, просять надати документи. Однак водій намагається продовжувати рух далі, чому перешкоджають поліцейські. Чоловік виражається нецензурною лайкою, документів не надає, тому його особу працівник поліції встановлює по базі даних. Чоловік піднімає мотоцикл та сідає на нього. Однак поліцейський просить залишити транспортний засіб, оскільки в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, тому йому заборонено керувати. Крім того поліцейський вказує, що мало місце керування мотоциклом, який без реєстрації, та без мотошолома. Чоловік, сидячи на мотоциклі, вимагає повернути йому ключі та намагається за допомогою ніг котити транспортний засіб, проте поліцейський вказує на те, що він відсторонений від керування, у відповідь на що водій продовжує нецензурну лайку, не реагує на заборону продовжувати рух. З бази даних установлено особу ОСОБА_1 . Останній покидає місце зупинки. Поліцейський йде за ним у слід, наздоганяє та вказує, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння (17:10): запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, поведінка, що не відповідає дійсності, тому пропонує йому пройти огляд на факт вживання алкоголю за допомогою сертифікованого приладу Драгер 6810 на місці зупинки транспортного засобу, чи проїхати для проходження такого ж тесту у найближчому лікувальному закладі, чи відмовитись від такого, що прирівнюється до керування у стані алкогольного сп`яніння;

на відеозаписі 0000000__0012 продовжено фіксування, під час якого поліцейський повторно запитує, чи буде проходити водій огляд на місці зупинки, на що отримує відповідь: "я тебе, що бачив?" (17:10:44). А на запитання, чи пройде такий у найближчому лікувальному закладі, не відповідає та продовжує йти у невідомому напрямку, у зв`язку з чим поліцейський вказує, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. О 17:11 поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою), повідомляє про розгляд справи у суді м. Долина. Також зазначає про винесення відносно нього постанови за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Поліцейський також повідомляє ОСОБА_1 , що він може бути присутнім під час складення відносно нього адмінматеріалів, просить його пройти з ними для складення таких, однак останній продовжує йти в невідомому напрямку. Працівник поліції зазначає, що вони чекають на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, надіються, що він повернеться для участі у складенні адмінматеріалів, після чого повертається до службового автомобіля, де складає протокол;

на відеозаписі 0000000__0013 продовжено фіксування складення протоколу;

на відеозаписі SDFXE0129 з відеореєстратора патрульного автомобіля 01.06.2024 з 16:58 по 17:00 зафіксовано рух транспортнрго засобу - мотоцикла марки "Viper", без номерних знаків.

Відезаписи є послідовими, безперервними, записаними в хронологічному порядку, відповідають іншим письмовим доказам, що в своїй сукупності є достатнім для прийняття рішення у даній справі.

На підтвердження підстав зупинки транспортного засобу також долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії БАД № 888208 від 01.06.2024, яким ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки він 01 червня 2024 року о 16:58 годин в с. Якубів по вул. Лісова Калуського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом мотоциклом марки "Viper", який не зареєстрований у встановленому законом порядку, не користувався мотошоломом, та керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керувати ним, чим порушив вимоги пп. 2.1 а, 2.3 г, 30.1 ПДР (а.с. 6).

Описані докази є належними та допустимими, у своїй сукупності дозволяють встановити дійсні обставини вчинення адміністративного правопорушення та процедуру його фіксування, повністю узгоджуються між собою.

У свою чергу захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, долучив до адмінматеріалів клопотання про закриття провадження у справі, що описано вище.

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Європейський суд з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" (рішення від 29.06.2007) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи вищевказане та даючи оцінку наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зазначає таке.

Згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 585772 від 01.06.2024, ОСОБА_1 поставлено у провину, що він 01.06.2024 о 16:58, керуючи в с. Якубів по вул. Лісова т/з марки "Viper" з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, поведінка, що не відповідає дійсності, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суть правопорушення у протоколі викладена чітко та зрозуміло, деталізовано обставини його вчинення, обвинувачення, висунуте ОСОБА_1 , є конкретним та повністю відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачено, в тому числі і відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол складений уповноваженою особою та відповідає вимогам, передбаченим у главі 19 КУпАП, його копія направлена особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 01.06.2024 о 16:58 годин знайшов своє підтвердження, що описано вище. При цьому з переглянутого відеозапису встановлено, що працівники поліції жодним чином не спонукали ОСОБА_1 до того, щоб він сідав за кермо. Навпаки, вони перебували біля будинку і поліцейські не могли передбачити його дій, а саме, що на їх вимогу надати паспорт, ОСОБА_1 , замість піти до будинку, почне втікати від них на транспортному засобі, який стояв на подвір`ї, у стороні від них. Коли ж останній сів на мотоцикл, вони припинили його рух, роз`яснили йому, що він відсторонений від керування, ключі йому не повернули, хоча він і надалі намагався продовжити рух за допомогою ніг, висловлючись нецензурною лайкою, що спростовує твердження захисника про те, що поліцейські не здійснили превентивних заходів щодо водія та пасивно спостерігали за його діями.

Під час зазначених у вищеописаному протоколі подій, було також дотримано порядок проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктом 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто у разі виявлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, він повинен прийняти відповідні заходи для того, щоб провести медичний огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння і може продовжити керувати транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані сп`яніння, є правопорушенням, яке може привести до особливо тяжких наслідків та повинне бути негайно припинене. При цьому працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Згідно із п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як визначено п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до вимог, визначених п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Вимогами п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, також визначено, що в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З переглянутих у судовому засіданні відеозаписів встановлено, що працівник поліції вказав водієві ОСОБА_1 на виявлені ним у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. У зв`язку з тим, що водій не пристав на пропозицію пройти такий огляд, поліцейський запропонував пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на який ОСОБА_1 також не пристав, хоча йому було роз`яснено наслідки такої відмови.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 продовжував йти у невідомому напрямку, на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі, не пристав, ігнорував таку, хоча добре чув та розумів її, про що свідчить його поведінка та репліки, таку поведінку поліцейський обгрунтовано розцінив як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 роз`яснено наслідки такої відмови. Тому не заслуговують на увагу твердження захисника про те, що поліцейські не дотрималися вимог чиного законодавства та не забезпечили доставку його підзахисного до лікувального закладу для проходження огляду на факт вживання алкоголю, адже водій на таку пропозицію не пристав, намагаючись уникнути отримання об`єктивного результату його огляду, а відтак за відсутності волевиявлення водія щодо цього, у працівників поліції не виникло обов`язку щодо доставлення його до медичного закладу.

Тобто будь-яких порушень з боку працівників поліції чи їх упередженого ставлення до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при перегляді відеозапису суд не встановив, відображена у відеоматеріалах інформація відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення. Відеозаписи стосуються обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення, їх встановлення. Працівниками поліції зафіксовано керування останнім транспортним засобом, перебування його за кермом у процесі його руху, та відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у лікувальному закладі, про що сідчить його власна свідома поведінка.

При цьому суд зазначає, що не заслуговують на увагу твердження захисника про те, що надані відеозаписи складаються із декількох відеофайлів, що не може свідчити про їх безперервність, оскільки формування тривалого відеозапису з кількох відеофайлів є звичайним технологічним процесом, обумовленим особливістю та алгоритмом роботи відповідного відеореєстратора, події на відеозаписі зафіксовані безперервно та в логічній часовій послідовності.

Крім того, зважаючи на те, що здійснювалася безперервне фіксування подій на бодікамеру поліцейського з відображенням дати, часу, які відповідали реальним даним, не заслуговують на увагу і твердження про те, що поліцейські не залучили при розгляді справи, а відтак при проведенні огляду (фіксуванн відмови від такого) двох свідків, оскільки присутність таких є обов`язковою тільки в тому разі, коли неможливо застосувати технічні засоби відеозапису, що регламентовано ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Суд вважає безпідставними та такими, що не впливають на факт доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, твердження сторони захисту про те, що оскільки у протоколі немає відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснювалась відеозйомка, то такий відеозапис не можев важатись належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки, враховуючи положення ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», відсутність посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснювалась зйомка, не є тією обставиною, яка унеможливлює використання такої зйомки як доказу у справі про адміністративне правопорушення чи визнання цього доказу недопустимим. При цьому, суд бере до уваги те, що відеозйомка з місця події здійснюється на боді-камеру працівника поліції, яка являється технічним засобом, за допомогою якого працівники поліції виконують свої повноваження.

Як убачається з візуальної інформації з відеозапису під час оформлення адміністративного матеріалу, відеокамера була закріплена на форменому одязі працівника поліції, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Наявний у матеріалах справи диск з відеозаписом суд оцінює в нарадчій кімнаті у сукупності з іншими доказами по справі з урахуванням доводів сторони захисту. У суду не виникає сумнівів щодо достовірності наявних відеозаписів у матеріалах справи або про їх підробку, стороною захисту не надано доказів про протилежне та наведені ними міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер.

Таким чином, відеофіксація правопорушення з відеокамери, закріпленої на форменому одязі працівника поліції, є належним доказом.

З оглянутих відеозаписів також встановлено, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, працівником поліції були роз`яснені її права, які визначені ст. 268 КУпАП (право на ознайомлення з матеріалами справи, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо), ст. 63 Конституції України, як право давати пояснення, так і відмовитись від таких (не свідчити проти себе). Тобто ОСОБА_1 була забезпечена реальна можливість скористатись своїми процесуальними правами та розпорядитись процесуальними обов`язками з метою захисту своїх інтересів, зокрема прийняти рішення щодо згоди/відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, ознайомитися зі змістом висунутого обвинувачення, надати письмові пояснення та заперечення щодо висунутого обвинувачення чи дій працівників поліції, тощо.

Натомість ОСОБА_1 участі у складенні адмінматеріалів не брав, незважаючи на те, що працівник поліції роз`яснив йому можливість бути присутнім при цьому, пропонував повернутись, однак останній покинув місце зупинки транспортного засобу, проігнорувавши вимоги поліцейського, що спростовує твердження захисника щодо ненадання можливості ознайомитися із адмінматеріалами та скористатися правовою допомогою. Копію протоколу ОСОБА_1 було направлено поштою, про що свідчить супровідний лист, який адресований за місцем проживання останнього.

Щодо неотримання ОСОБА_1 копії акта огляду, то суд зазначає, що, згідно з вимогами п. 10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння, проте в даному випадку з долученого до протоколу акта огляду вбачається, що у ньому стан сп`яніння не встановлювався, оскільки особа відмовилася від проведення огляду на місці, а відтак процедурних порушень у зв`язку з його неврученням не вбачається. Більше того, водій покинув місце зупинки за власним волевиявленням, участь у складенні адмінматеріалів не брав за власним бажанням. Щодо невручення йому направлення на огляд у медичний заклад, то вимоги чинного законодавства не містять імперативної норми щодо вручення такого особі, оскільки направлення адресується лікувальному закладу, де проводиться огляд, та не впливає на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який відмовився проходити такий огляд на вимогу поліцейського.

Відповідно до ст. 8 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії" (рішення від 21.01.1999), зокрема, зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому, за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не вбачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені захисником, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у даній справі.

Отже, враховуючи, що відмова ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння та фіксація відмови від нього були проведені працівниками поліції з дотриманням процедури його проведення, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, були роз`яснені права, суть правопорушення, поставленого у провину, наслідки відмови від огляду на стан сп`яніння та причини такого огляду, керування транспортним засобом знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність достатньою для висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчинених ним правопорушень та його особу, а саме похилий вік, те, що до адміністративної відповідальності притягується вперше.

Обставин, які пом`якшують та які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне застосувати до нього стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Щодо поставленого ОСОБА_1 у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, суд виходить з такого.

ОСОБА_1 поставлено у провину вчинення ним 01 червня 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Визначення у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Зі змісту п. 7 ст. 247 КУпАП слідує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент судового розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

На момент розгляду даної справи в суді закінчився строк, передбачений ст. 38 КУпАП, для накладення адміністративного стягнення, відтак провадження в справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю. При цьому п. 7 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи в його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення через закінчення строків давності.

Дана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013, де в п. 137 вказано, що строки давності слугують кільком важливим цілям: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Таким чином, ураховуючи, що в даному випадку датою вчинення правопорушень є 01 червня 2024 року, на час розгляду справи минуло більше трьох місяців, тому провадження у справі за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП.

V. Розподіл судових витрат:

відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з нього слід стягнути судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: С.М.Монташевич