КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційного провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 33/824/283/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/12167/23

31 січня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційні скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Мазура Максима Васильовича на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 441636 від 04 серпня 2023 року, водій ОСОБА_1 , 04.08.2023 року о 22 год 15 хв. в м. Києві по вул. М. Шептицького, 4-а, керував транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння кольору обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки та у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн. на користь держави.

Не погоджуючись з постановою суду, 27 жовтня 2023 року захисник ОСОБА_1 адвокат Мазур М.В. звернувся з апеляційними скаргами, в яких просив скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що постанову ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що на думку сторони захисту, будь-яких доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 , керував автомобілем та ще й у стані алкогольного сп'яніння, окрім доводів працівника поліції, викладених у протоколі, матеріали справи не містять.Відеозапис, долучений до матеріалів справи, ніяким чином не підтверджує факт саме керування ОСОБА_1 , транспортним засобом та ще й в стані алкогольного сп`яніння.

Вказував, що судом не враховано порушення працівниками патрульної поліції порядку оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, а саме, що не було залучено двох свідків, як передбачено ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилався на те, що працівниками поліції не було дотримано щодо фіксації адміністративного правопорушення, відеозапис не є безперервним, а тому не є належним доказом у справі.

Вважає, що за встановлених у даній справі обставин, суду необхідно керуватися ст. 62 Конституції України, згідної якої - обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Змаженко Л.Я. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційних скарг, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 Інструкції).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 441636 від 04 серпня 2023 року, водій ОСОБА_1 , 04.08.2023 року о 22 год 15 хв. В м. Києві по вул. М. Шептицького, 4-а, керував транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння кольору обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки та у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказане підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення;

- відеозаписом з нагрудної боді-камери, на якому зображені події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та відмова останнього від проходження огляду;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- розпискою від 04.08.2023 року, в якій ОСОБА_2 підтвердив факт залишення на зберігання транспортного засобу Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 та зобов'язався не передавати керування вказаним транспортним засобом громадянину ОСОБА_1 протягом 24 годин.

Відповідно до положень ст. 130 КУпАП, сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Таким чином, висновок викладений в постанові Дніпровського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє, оскільки наявними у справі доказами підтверджується факт керування останнім автомобілем. Так, з наявного у справі відеозапису встановлено, що працівниками поліції було зупинено автомобіль Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 не пристібнутий паском безпеки; факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заперечував.

При цьому, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом.

Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 .

Крім того, порядок доступу до відеозаписів з нагрудних камер (відео- реєстраторів) та їх використання передбачено розділом 5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, в якому будь-яких застережень щодо надання до суду безперервного запису з моменту активації камери немає. Отже, наявні відеозаписи події є належним та допустимим доказом у справі.

Диспозицією ст. 266 КУпАП визначено, що свідки залучаються лише у випадку неможливості фіксації технічними засобами відмови водія від проходження огляду у встановленому законом порядку. З матеріалів справи вбачається, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення було зафіксовано на камеру, а відтак доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляються судом апеляційної інстанції.

Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції не встановлено.

Інших доводів, які б підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у порушенні ним п.2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Мазура Максима Васильовича- залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.В. Кулікова