ПОСТАНОВА

іменем України

23.12.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи особою, якій накладалося стягнення за ст. 184 КУпАП, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення вчинила аналогічне правопорушення, а саме: 14.12.2024 близько 20:23 години за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків по догляду за малолітніми дітьми: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого останні залишились без батьківського піклування. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 150 СК України.

ОСОБА_1 не з`явилась до суду, була сповіщена про дату, час і місце судового розгляду справи судовою SMS-повісткою, яку вона отримала 20.12.2024 о 15:13:04 годині, а також остання повідомлялася через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для її повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, вважаю можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 649088 від 17.12.2024, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердила, що зі змістом протоколу ознайомлена. Протокол не містить жодних заяв, зауважень чи скарг, як під час його оформлення так і після його складання. Згідно протоколу слідує, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також положень ст.268 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно яких остання підтверджує факт ухилення від виконання батьківських обов`язків та в подальшому зобов`язується більше уваги приділяти догляду за своїми малолітніми дітьми;

- рапортом старшого інспектора ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області від 14.12.2024, згідно з яким 14.12.2024 до відділення поліції зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 півтори доби не було вдома у зв`язку з чим її малолітні діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували без батьківського піклування;

- копією постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2024, роздрукованої з Єдиного державного реєстру судових рішень, з якої слідує, що на ОСОБА_1 накладалось адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що ОСОБА_1 винувата у скоєнні адміністративного правопорушення, та її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 184 КУпАП як такі, що виразилися в ухиленні батьками від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Призначаючи вид адміністративного стягнення, суд враховує характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, яку згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2024 було притягнуто до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, а саме: невиконання батьківських обов`язків по відношенню своїх малолітніх дітей, а тому вважає за можливе обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, яке повинно бути достатнім для виправлення порушника і попередження вчинення нею нових правопорушень.

Суд акцентує на тому, що матір дітей, яка, безсумнівно, відіграє важливу роль у житті та розвитку дітей, зобов`язана піклуватися про їхнє здоров`я, стан розвитку та контролювати їх дії, як в мирний час, так і в діючий на всій території України воєнний стан.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 184, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що за приписами ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко