Провадження № 33/801/56/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шидловський О. В.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником адвокатом Бистрицьким Максимом Олексійовичем на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. на користь держави.

В постанові суду зазначено, що 21 вересня 2023 року о 22 год. 35 хв., м. Вінниця по вул. Шевченка, 34, керував транспортним засобом «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер Алкотест 6820», прилад № 0038, результат позитивний 0,68 % проміле. Велась безперервна відео фіксація на нагрудну бодікамеру № 470764. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Не погоджуючись із такою постановою суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Бистрицького М. О., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року, прийняти нову постанову, якою провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому був фактично позбавлений можливості надати пояснення щодо обставин складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, вказує, що працівниками поліції порушена процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачена статтею 266 КУпАП та відповідною Інструкцією, оскільки отримавши незгоду ОСОБА_1 із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейські не доставили його до закладу охорони здоров`я для проходження цього огляду.

31 січня 2024 року ОСОБА_1 , діючи за допомогою свого захисника адвоката Бистрицького М. О. подав до апеляційного суду зміни до апеляційної скарги, в яких зазначає, що на відеозаписі відсутні докази зупинки його транспортного засобу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Бистрицький М. О. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 432334 від 21 вересня 2023 року о 22 год. 35 хв. в м. Вінниця, вул. Шевченка, 34 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820» № 0038, проба позитивна 0,68 %, подія фіксувалася на безперервну відеофіксацію нагрудних портативних відеореєстраторів, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП (а. с. 2).

Доводи сторони захисту про те, що працівниками поліції порушена процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки отримавши незгоду ОСОБА_1 із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейські не доставили його до закладу охорони здоров`я для проходження цього огляду є надуманими та на увагу не заслуговують з наступних підстав.

Як видно із відеозапису на нагрудну боді-камеру працівника поліції (21_09_2023 ОСОБА_1 . ОСОБА_2 ААД 432334 0:00:14) на ній зафіксовано проходження ОСОБА_1 за допомогою приладу «Alcotest Drager» огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат якого склав 0,68 % проміле. Після чого, працівник поліції неодноразово повідомляв ОСОБА_1 , якщо він не згодний з даним результатом, то його можуть завести до лікаря нарколога для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (0:01:49, 0:02:47-0:02:56), проте останній відмовився їхати в лікарню для проходження цього огляду, та просив поліцейських «якось домовитись».

На оглянутому в судовому засіданні відеозаписі чітко вбачається, що працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 його права.

Таким чином, працівники поліції провели огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимоги статті 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452 від 09 листопада 2015 року, у зв`язку з чим вказані вище доводи спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за інкриміноване йому правопорушення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що він не керував транспортним засобом суд зазначає наступне: дійсно на відеозаписі, долученому до матеріалів справи відсутній момент зупинки транспортного засобу, проте працівниками поліції чітко та зрозуміло вказано на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, від нього чути запах алкоголю, пропонують пройти огляд за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 погоджується, зазначаючи, що пив квас, на пропозицію працівників поліції відмовляється їхати на огляд в лікарню. В ході перевірки на стан сп`яніння ОСОБА_1 жодного разу не висловив заперечення щодо того факту, що він керував транспортним засобом.

З огляду на вище викладене апеляційний суд виснує, що доводи апеляційної скарги не спростовують вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а матеріали справи в своїй сукупності підтверджують наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, висновок суду першої інстанції є вірним та обґрунтованим.

Твердження про те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому був фактично позбавлений можливості надати пояснення щодо обставин складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними.

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП призначалася до розгляду двічі про що останнього було повідомлено судової повісткою (а. с. 10) та повідомленням у додаток «Viber» (а. с. 14). При цьому, як вбачається з відеозапису (21_09_2023 ОСОБА_1 ОСОБА_2 ААД 432334 0:04:12) з нагрудної камери, працівник поліції повідомляв ОСОБА_1 , що справа відносно останнього буде розглядатися у Вінницькому міському суді Вінницької області (а. с. 7).

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що частиною 2 статті 268 КУпАП закріплено перелік справ, у яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Справи про притягнення особи до відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП до цього переліку не входять.

Водночас, апелянт не навів переконливих доводів, яким чином його неявка до суду першої інстанції вплинула на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, зокрема на повноту з`ясування судом попередньої інстанції фактичних обставин справи.

Між тим, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, процесуальні права ОСОБА_1 поновлені шляхом звернення до апеляційного суду і під час апеляційного розгляду судом безпосередньо перевірені докази, якими обґрунтовані обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, дана вірна оцінка доказів у їх сукупності, вина ОСОБА_1 доведена беззаперечно, у зв`язку з чим суд дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

Отже, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, постанова суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником адвокатом Бистрицьким Максимом Олексійовичем, залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета