Сарненський районний суд
________________________________________________________________
Справа № 572/4463/24
Провадження №3/572/1974/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області - ВЕДЯНІНА Т.О. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

права, передбачені ст.268 КУпАП та зміст ст.63 Конституції України роз`яснені.

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення - 27 вересня 2024 року о 14 годині 56 хвилин ОСОБА_1 на дорозі С-181614 (/С 181610/ -Угли), керував транспортним засобом Renault Duster державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами тесту, який проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager №6810» що підтверджується тестом № 3845 від 27.09.2024 року результат огляду становить 0,76 % проміле, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказані вище обставини заперечив.

Згідно із фабулою ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою наступає при керуванні транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само при відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 27 вересня 2024 року встановлено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності керувала транспортним засобом у стані сп`яніння.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Таким чином, обставини, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, мають доводитись іншими доказами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Отже, суд оцінює виключно докази, які в даному випадку надані до матеріалів справи.

В судовому засідання ОСОБА_1 заперечував факт перебування у стані сп`яніння, зазначав, що йому працівниками поліції не було пред`явлено висновок газоаналізатора.

Вказані обставини підтверджуються дослідженим судом відеозаписом, із якого вбачається, що працівник поліції оголосив ймовірний результат приладу, який на відео не зафіксований, особі, що притягується до адміністративної відповідальності пред`явлений не був.

Із наданого суду висновку газоаналізатора «Alcotest Драгер», немає можливості встановити зміст вказаного документу через якість цього документу.

Згідно направлення ОСОБА_1 в медичний заклад КЗ «ОПЛ с.Орлівка», на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не направлявся.

Крім цього, статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» визначені підстави для зупинки транспортного засобу.

Як встановлено із матеріалів справи працівниками поліції не було встановлено, задокументовано та доведено фактів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про національну поліцію» давали б право працівникам поліції на зупинку транспортного засобу, через що вимоги посадової особи поліції до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо пред`явлення документів та проходження огляду на стан сп`яніння є неправомірними.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 15 березня 2019 року у справі N 686/11314/17, адміністративне провадження N К/9901/15541/18.

Згідно із п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведені вище обставини, а саме : виявлені судом порушення, припущені працівникми поліції при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення, що виявились у відсутності підстав для зупинки транспортного засобу, а також невідповідності обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, фактичним обставинам справи провадження у цій справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст.283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя