Справа № 357/6216/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2024 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 09.06.2021 органом 3210,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 563786, 18.04.2024 о 23:48 год на вул. Турчанінова, 3, в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 210 CDI» з д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 18.04.2024 близько 18:00 год приїхав додому на вул. Дачну в м. Білій Церкві, де проживав разом із товаришем Кулаківським Вадимом, повечеряв, випив пива 0,33 л «Корона», яке є майже безалкогольне та ліг спати. Потім додому прийшов товариш із своєю дівчиною і розбудив його та повідомив, що у дівчини почалися жіночі дні, вона забруднилася, їй потрібно поїхати додому переодягнутися. Був пізній час доби, викликати таксі було неможливо, тому вони вирішили поїхати на його автомобілі. За кермо сіла дівчина ОСОБА_2 , хоча у неї і не має прав, але їздити вона вміє, а він сів поруч з нею. Вони втрьох поїхали додому до ОСОБА_2 , яка проживає по АДРЕСА_2 .

Коли вони під`їхали до вказаного будинку і вже зупинилися, то побачили проблискові маячки поліцейських позаду автомобіля. Вони із ОСОБА_3 швидко помінялися місцями, тому що у неї не було посвідчення водія і в неї був такий вигляд, що не можна було показуватися поліцейським. Коли він пересів за кермо, до нього відразу підійшов поліцейський і в цей момент пасажирськими дверима, товариш з дівчиною вийшли з автомоблія і пішли до неї додому переодягатися. Коли він відкрив двері автомобіля поліцейський попросив надати йому документи. В той час як він шукав документи, працівник поліції повідомив, що чує запах від нього чи з автомобіля, тому попросив зробити на нього видих. Потім йому запропонували дихати у прилад Драгер. Він спочатку погодився, але після телефонної розмови зі знайомим, який порадив йому відмовитися від проходження огляду, відмовився. Чи пропонували поліцейські йому проїхати для огляду до медичного закладу не пам`ятає. Коли поліцейські почали складати документи, він зрозумів ситуацію і вже хотів дихати у прилад, але йому повідомили, що вже складані матеріали. Про те, що він не був водієм транспортного засобу, а ним керувала дівчина він поліцейським не говорив.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Шовкопляс С.П. у судовому засіданні просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не відмовлявся від проходження огляду передбачений законодавством України на визначення ознак алкогольного сп`яніння. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 .. На відеозаписі з нагрудних камер поліцейських відсутні беззаперечні докази керування транспортним засобом. ОСОБА_1 стверджує, що у автомобілі окрім нього, його друга ОСОБА_4 , ще була дівчина ОСОБА_2 , і саме остання керувала транспортним засобом. Також під час складання матеріалів стосовно ОСОБА_1 поліцейськими допущено ряд порушень, зокрема ОСОБА_1 не було повідомлено про причину зупинки, жодних порушень ним як власником транспортного засобу не було допущено та до адміністративної відповідальності за порушення ПДР його не було притягнуто. ОСОБА_1 не було озвучено виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, поведінка його була адекватною. Взагалі працівники поліції не встановили хто керував транспортним засобом. В матеріалах справи наявне направлення до найближчого закладу охорони здоров`я, що є фактично сфабрикованим документом, оскільки ОСОБА_1 працівники поліції нікуди не доставляли та тим паче не направляли. Також поліцейськими не дотримано процедури пропозиції проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Звертає увагу суду, що в наданих відеозаписах вбачається, що запис проводився з порушенням інструкції, а саме є не повним, тому жодним чином не можливо встановити чи відповідали дії працівників поліції вимогам закону. Сторона захисту вважає, що вказаний відеозапис є таким, що не відповідає поняттю допустимий доказ.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 повідомив, що того дня у квітні, але точної дати він не пам`ятає, він приїхав з роботи та близько 23:00 год прийшов додому разом із ОСОБА_2 . На той час він разом із ОСОБА_1 орендували квартиру по АДРЕСА_3 . Він був на підпитку, а ОСОБА_6 в той час спав. Він із ОСОБА_3 ще трішки посиділи на кухні, вона мала залишитися у нього, але з нею стався прикрий випадок і їй потрібно було до себе додому,щоб переодягнутися. Вони розбудили ОСОБА_1 , який сказав, що випив пива 0,3 л і за кермо не буде сідати, тому він запропонував, щоб за кермо сіла дівчина, на що ОСОБА_7 погодився. Вони втрьох поїхали на автомобілі ОСОБА_1 , за кермом була ОСОБА_2 , біля неї сидів ОСОБА_1 , а він сидів позаду. Їхати їм було близько 1 км. Коли вони під`їхали до будинку дівчини, то побачили у бокові дзеркала проблискові маячки працівників поліції, тому ОСОБА_1 з ОСОБА_2 швидко помінялися місцями. Автомобіль, яким керувала дівчина, це мікроавтобус, у якому достатньо місця для того щоб це зробити. Вони мінялися місцями, тому що дівчина вміє керувати, але не отримувала посвідчення водія. Потім він з нею вийшов з автомобіля через праві пасажирські двері. Коли вони з дівчиною були біля під`їзду, він бачив, що поліцейські підійшли до автомобіля. Провівши дівчину він повернувся до ОСОБА_7 , який стояв розмовляв з поліцейськими. Він зателефонував своєму товаришу, який у розмові з ОСОБА_1 порадив йому не проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Працівники поліції проїхати до медичного закладу при ньому ОСОБА_1 не пропонували. Коли вже складали матеріали стосовно ОСОБА_1 , то він погодився проходити огляд.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 повідомила, що 18.04.2024 вони з ОСОБА_5 відпочивали у місті, а потім вирішили піти до квартири, де він разом проживав із ОСОБА_1 . Близько 23:00 год вони вже були в квартирі. ОСОБА_1 спав після роботи. Коли вони сиділи на кухні у неї заболів живіт і почалися жіночі дні. ОСОБА_5 розбудив ОСОБА_1 , щоб той відвіз її додому. Але ОСОБА_1 відмовився, тому що повідомив, що вживав алкоголь. Вони також намагалися викликати таксі, але не змогли це зробити перед коменданською годиною, знайомі також відмовилися допомогти. Вона, не маючи права керування транспортним засобом, сіла за кермо автомобіля сама. ОСОБА_1 сів біля неї поруч, а ОСОБА_9 сів заді, він був у стані сп`яніння також. Коли вони поїхали до неї додому і зупинилися біля будинку, у віддзеркаленні вікон будинку вона побачила синій колір проблискових маячків поліцейських і злякалася, бо немає права керування транспортними засобами. Вони з ОСОБА_1 вирішили помінятися місцями і зробили це. Після цього вона черех пасажирські двері вийшла з автомобіля та пішла додому. ОСОБА_5 провів її до під`їзду і повернувся. Працівники поліції їх не зупиняли, вони самі зупинилися.

В судовому засіданні допитаний як свідок поліцейський ОСОБА_10 повідомив, що він був у складі екіпажу разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Він був третім і сидів на задньому сидінні автомобіля. Вони проблисковими маячками зупинили «Мерседес Спрінтер» і ОСОБА_13 , який був водієм службового автомобіля, відразу пішов до нього. Причину зупинки він не пам`ятає. Коли вони зупинилися, то бачили, що в автомобілі відбуваються якісь незрозумілі дії, тому що автомобіль хитався. Зазначає, що у цьому автомобілі багато місця, щоб помінятися місцями, і на місце водія міг хтось інший сісти, тому інший поліцейський - ОСОБА_13 відразу побіг до автомобіля. Чи була нагрудна камера у нього він не знає. Він підійшов до водійських дверей другим, його нагрудна камера була ввімкнена. За кермом сидів ОСОБА_7 , а з іншої сторони стояли якість люди троє чи четверо, але він на них не звертав увагу, тому що йому потрібен був водій. Питання чи дійсно ОСОБА_7 був водієм і чому відбувалися з автомобілем незрозумілі речі, він не з`ясовував, тому що був у екіпажі третім, лише вчився, за старшого був ОСОБА_14 .. Стверджувати про те, що саме він пропонував водієві пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, він не може, тому що не пам`ятає. Особисто він не міг фізично бачити хто був за кермом, коли рухався автомобіль, тому що було темно, коли підійшов, то за кермом сидів ОСОБА_15 .

Допитаний в судовому засіданні як свідок поліцейський ОСОБА_13 повідомив, що під час патрулювання побачили підозрілий автомобіль «Мерседес Спрінтер», який рухався у комендантську годину, тому вирішили його зупинити та перевірити. Зупиняли увімкненням проблискового маячка червоного кольору. Автомобіль зупинився аж у дворі житлового будинку. Чи порушував вказаний автомобіль ПДР він не пам`ятає і точну причину зупинки також не пам`ятає. Чи була у нього увімкнена нагрудна камера, коли він підійшов до автомобіля не пам`ятає, але при спілкуванні була точно увімкнена. Коли транспортний засіб зупинився, то він почав хитатися, тому він швидко вибіг із службового автомобіля і направився до водійських дверей автомобіля «Мерседес». Підбігши до автомобіля побачив, як ОСОБА_7 ніби переплигнув за кермо, бо сидів невпевнено, у нього склалося таке враження наче ОСОБА_7 тільки що сів за кермо. У салоні увімкнулося світло і він побачив, що там були один чи два хлопці і одна дівчина. ОСОБА_7 сидів за кермом, збоку сиділа дівчина, а заді був чоловік. Підійшовши, він відрекомендувався, повідомив про ведення відеозапису і запитав хто власник транспортного засобу, на що ОСОБА_7 повідомив, що він. Чи запитував у останнього чи він є водієм не пам`ятає. Під час перевірки документів були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах, тому запропонували пройти огляд. Зазвичай водієві озвучують ознаки, як вони діяли у даному випадку, він не пам`ятає. Після переглянутого в судовому засіданні відеозапису, а саме відео файлу під назвою «clip-0», свідок додатково повідомив, що у нього на той момент, як він підійшов виникли сумніви, що водієм вказаного автомобіля був саме ОСОБА_7 , але він не став з`ясовувати це питання та запропонував саме йому пройти огляд, тому що він сидів за кермом. Якби ОСОБА_7 заперечував, що він водій, тоді потрібно було б доводити, брати відеозаписи із камер спостереження, але на той момент робити це у них не було підстав, тому що він сидів на водійському місці і не заперечував того що саме він є водієм. Визнає той факт, що він не допрацював, тому що у нього як поліцейського дійсно на той момент були сумніви щодо того, хто був водієм транспортного засобу, тому що після зупинки автомобіль хитався, і як показує практика, присутні в автомобілі могли мінялися місцями, і йому, як поліцейському, потрібно було запитати хто керував транспортним засобом. Але він не став цього з`ясовувати, а було прийнято рішення пропонувати пройти огляд саме тій особі яка була за кермом, тому що особа не говорила що керував хтось інший. Особа відмовилась від проходження огляду, тому стосовно нього було складено протокол. Не пам`ятає з яких причин у нього на той час не була ввімкнена наргудна камера.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, свідків, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, відеозаписи, суддя дійшов до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно із ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно із вказаною правовою позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису…

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Імперативним приписом підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Рівною мірою зазначені вимоги цієї норми стосуються і адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки її санкція має кримінальну природу. Про необхідність застосування положень Конвенції у таких випадках вказано, зокрема, у рішеннях Європейського суду з прав людини, наприклад, у справах «Надточій проти України», «Гурепка проти України».

Суддею встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення, на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення було додано лист КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2» від 19.12.2023; лист КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2» від 13.12.2023; лист КНП Сквирської міської ради «Сквирська центральна міська лікарня» від 15.01.2024; направлення водія для огляду в КНП Сквирської міської ради «Сквирська центральна міська лікарня», у якому містяться відомості про те, що огляд не проводився; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, однак огляд не проводився; розписку ОСОБА_16 та диск з відеозаписом події.

Так, на доданому до протоколу диску із відеозаписом із нагрудної камери поліцейського міститься відеофайл під назвою «clip-0», на якому зафіксовано як працівник поліції виходить із службового автомобіля, підходить до транспортного засобу до водійських дверей, біля яких вже стоїть інший працівник поліції, а за кермом сидить ОСОБА_1 .. В подальшому о 23:51 год зафіксовано що поліцейський показує ОСОБА_1 герметичність упакування мундштука, однак о 23:52 год ОСОБА_1 повідомив, що відмовляється проходити огляд. Йому роз`яснюють його права. Далі на запитання поліцейського чи потрібно їхати до лікарні, ОСОБА_1 повідомив «ні». Потім поліцейський повторно вимагає пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу у зв`язку із виявленою ознакою сп`яніння, а саме запах алкоголю, але ОСОБА_1 також відмовився. В подальшому зафіксовано складання протоколу та матеріалів, ознайомлення з ними ОСОБА_1 ..

На відеофайлі під назвою «clip-3» (відеозапис із реєстратора службового автомобіля) зафіксовано як транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 210 CDI» з д.н.з. НОМЕР_3 , зупинився, трішки похитнувся, увімкнулася аварійна сигналізація, до водійських дверей пішов працівник поліції.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Законодавець чітко визначає, що суб`єктом, сфера дії на якого поширюється дія Правил дорожнього руху України, зокрема п. 2.9а вказаних Правил, є саме водій.

Із переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події встановлено, що на відеозаписі зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 210 CDI» з д.н.з. НОМЕР_3 18.04.2024 о 23:48 год на вул. Турчанінова, 3, в м. Біла Церква Київської області у той момент, коли до нього підійшов поліцейський.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив факт керування транспортним засобом, вказуючи на те, що транспортним засобом керувала ОСОБА_8 , яка не має посвідченя водія. Оскільки дівчина злякалася поліції, він вирішив їй допомогти і вони помінялися місцями. По цій же причині він не говорив поліцейським про те, що автомобілем керувала дівчина.

Такі пояснення ОСОБА_1 узгоджуються із поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність, стверджувала про те, що саме вона керувала транспортним засобом«Mercedes-Benz Sprinter 210 CDI» з д.н.з. НОМЕР_3 18.04.2024 о 23:48 год на вул. Турчанінова, 3, в м. Біла Церква Київської області, і коли вона побачила поліцейських, то злякалася і вони із ОСОБА_1 , який сидів біля неї, помінялися місцями.

Аналогічні пояснення надав в судовому засіданні, будучи попередженим про кримінальну відповідальність свідок ОСОБА_5 .

Пояснення ОСОБА_1 в тому, що він пересідав із пасажирського місця на водійське частково узгоджуються із поясненнями, допитаних в судовому засіданні поліцейських та переглянутим відеозаписом, доданим до протоколу..

Так, допитані як свідки поліцейські ОСОБА_10 та ОСОБА_13 повідомили, що справді, коли вони підїхали до транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 210 CDI» з д.н.з. НОМЕР_3 , він похитнувся та увімкнулася аварійна сигналізація, що викликало у них підозру з приводу того, що присутні в автомоблі міняються місцями.

Поліцейський ОСОБА_13 , який першим підійшов до автомобіля без увімкненої нагрудної камери, пояснив суду про те, що у нього як поліцейського дійсно на той момент були сумніви щодо того, що керував автомобілем саме ОСОБА_1 і його недопрацювання в тому, що йому потрібно було це питання з`ясувати на місці, але він не став цього робити, тому що особа, хоч і невпевнено, але сиділа за кермом, і не говорила що керував хтось інший.

Покази допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , суд визнає належними та достовірними, які узгоджуються між собою та з іншими доказами, зокрема відеозаписом та поясненнями ОСОБА_1 .

За наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, про недоведеність того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 210 CDI» з д.н.з. НОМЕР_3 18.04.2024 о 23:48 год на вул. Турчанінова, 3, в м. Біла Церква.

Всі надані суду та досліджені в судовому засіданні докази як кожний окремо, так і у сукупності, не спростовують версії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в тому, що він не керував транспортним засобом, а лише пересів за кермо відразу після зупинки транспортного засобу та не дозволяють зробити однозначний висновок "поза розумним сумнівом" про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Виходячи з вищезазначеного, жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення органом, що склав протокол не надано та у судовому засіданні встановлено не було, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ним неправомірних дій, направлених на порушення правил дорожнього руху.

Отже суд приходить до висновку, що досліджені судом матеріали не містять доказів, які б вказували на доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 210 CDI» з д.н.з. НОМЕР_3 18.04.2024 о 23:48 год на вул. Турчанінова, 3, в м. Біла Церква, що дало би поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є не доведеним, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

За приписами ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до положень п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. 23, 24, 27, 130, 247, 268, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА