Справа № 192/2976/24
Провадження № 3/192/1004/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2024 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП,

встановила:

До суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 23 грудня 2024 року, ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відкласти розгляд справи не просив.

Судова повістка про виклик у судове засідання направлялась SMS-повідомленням, її доставлення підтверджується відповідною довідкою.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03, п. 41) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що в даному разі з огляду на правила, встановлені статтею 268 КУпАП, явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не є обов`язковою, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 148551, складеним 11.10.2024, 11 жовтня 2024 року о 21 год 50 хв у смт Солоному по вулиці Героїв України, 21, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210700 20, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Правопорушення вчинено двічі протягом року. ОСОБА_1 притягнено до відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП 11.12.2023 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська (справа 203/6874/23) та за ч. 1 ст. 130 КУпАП 02.08.2024 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська (справа 932/6069/24). Від керування відсторонено шляхом паркування ТЗ. Про повторність попереджено. Порушив п. 2.5 ПДР. Дії передбачені ч. 1 цієї статті вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адмін. стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку. Відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

До протоколу додано: письмове пояснення ОСОБА_1 , за змістом якого буд-які пояснення за даним фактом надасть у суді, письмове пояснення ОСОБА_2 , за змістом якого останньому відомо, що ОСОБА_1 , який керує авто ВАЗ 210700, днз НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування за те, що керував ТЗ у стані сп`яніння; копію протоколу серії ЕПР № 148556 від 11.10.2024, складеного стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, витяг з постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2024 у справі № 932/6069/24, роздрукованої з ЄДРСР (лише вступна та початок описової частини постанови), витяг з постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2023 у справі № 203/6874/23, роздрукованої з ЄДРСР (лише вступна та початок описової частини постанови), копію довідки з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», яка місить інформацію про прийняття постанови № ЕНА/3089152 за ч. 4 с. 126, копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки ВАЗ моделі 210700, реєстраційний № НОМЕР_1 , копію довідки з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» про посвідчення водія НОМЕР_2 , видане ОСОБА_1 ; рапорт поліцейсього, диск з відеозаписом.

Суд зазначає, що ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд звертає увагу, що для притягнення особи до відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП має бути, зокрема, підтверджено, що особа двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Самого лише протоколу недостатньо для підтвердження, що особа двічі була піддана адміністративним стягненням за вказані порушення.

Відповідно до п. 5 розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Разом з тим довідки (довідок) з інформацією про дати вчинення адміністративних правопорушень та прийняті рішення суду не надано.

Витяги з постанов Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2024 у справі № 932/6069/24 та Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2023 у справі № 203/6874/23, роздрукованих з ЄДРСР, не містять резолютивних частин цих постанов, тобто інформації про прийняті рішення, а також прізвища, імені та по батькові особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності.

Окрім того, з наданого суду відеозапису, суд не має можливості встановити, що водієм, якому поліцейським пропонувалось пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, був саме ОСОБА_1 .

Суд наголошує, що за приписами ч. 2 ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд здійснює розгляд протоколу виключно в межах пред`явленого особі обвинувачення за кваліфікацією, яка визначена працівником поліції та зазначена у протоколі, під час якого суддя встановлює наявність або відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого конкретною частиною статті або статтею КУпАП.

Норми КУпАП не передбачають самостійної перекваліфікації судом дій за вчинене адміністративне правопорушення.

За приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави (рішення від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції»).

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а зазначає, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України» та ін.).

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази, з урахуванням того, що всі сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь та винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд доходить висновку про недоведеність притягнення ОСОБА_1 двічі протягом року до відповідальності за вчинення правопорушень, зазначених у ч. 3 ст. 130 КУпАП, а, отже, наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі належить закрити.

Керуючись ст. 247 КУпАП,

постановила:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Н.В. Ковальчук