ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Глянь О.С., розглянувши матеріал, якій надійшов з Шевченківського УП ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 51 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2024 о 22 год. 45 хв. за адресою: вул. Ружинська, 26/41, м. Київ, ОСОБА_1 здійснив дрібну крадіжку чужого майна, а саме товарів у магазині «Фора» на суму 899 грн 00 коп., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Крім того, 05.11.2024 о 16 год. 45 хв. за адресою: вул. Ружинська, 26/41, м. Київ, ОСОБА_1 здійснив дрібну крадіжку чужого майна, а саме товарів у магазині «Фора» на суму 1 365 грн 83 коп., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Крім того, 24.11.2024 о 16 год. 50 хв. за адресою: вул. Ружинська, 26/41, м. Київ, ОСОБА_1 здійснив дрібну крадіжку чужого майна, а саме товарів у магазині «Фора» на суму 1 241 грн 67 коп., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Крім того, 24.11.2024 о 21 год. 00 хв. за адресою: вул. Ружинська, 26/41, м. Київ, ОСОБА_1 здійснив дрібну крадіжку чужого майна, а саме товарів у магазині «Фора» на суму 869 грн 17 коп., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Крім того, 08.12.2024 о 17 год. 25 хв. за адресою: вул. Ружинська, 26/41, м. Київ, ОСОБА_1 здійснив дрібну крадіжку чужого майна, а саме товарів у магазині «Фора» на суму 859 грн 83 коп., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Крім того, 09.12.2024 о 10 год. 20 хв. за адресою: вул. Ружинська, 26/41, м. Київ, ОСОБА_1 здійснив дрібну крадіжку чужого майна, а саме товарів у магазині «Фора» на суму 790 грн 83 коп., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, про розгляд адміністративної справи у Шевченківському районному суді м. Києва повідомлений особисто, що підтверджується його підписами у протоколах про адміністративне правопорушення.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була повідомлена про судові засідання, була обізнана про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, свідомо не вживав заходів для явки до суду, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Враховуючи дані обставини суд вважає, що відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності, а тому визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом досліджено: протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 586280 від 09.12.2024, серії ВАВ № 586278 від 09.12.2024, серії ВАВ № 586279 від 09.12.2024, серії ВАД № 622641 від 09.12.2024, серії ВАВ 586277 від 09.12.2024 та серії ВАВ 586276 09.12.2024, рапорти Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, пояснення ОСОБА_1 , в яких він визнає свою вину у викраденні товару з магазину «Фора», розкаюється та зобов`язується не вчиняти подібного.

Аналізуючи докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Вирішуючи питання правильності кваліфікації дій ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Так, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 51 КУпАП (за ознакою повторності), яка передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, проте до протоколів не додано постанову суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.51 КУпАП або ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Разом з тим, Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом169.1.1 пункту 169.1 статті 169розділуIVцьогоКодексудля відповідного року.

Відповідно до підпункту169.1.1 пункту 169.1 статті 169розділуIV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2024 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2024 в сумі 3028 грн.

Отже, податкова соціальна пільга у 2024 році складає 1514 грн.

Таким чином, для кваліфікації дій особи за ч.1 ст.51 КУпАП вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не повинна перевищувати 757 грн = (1514 грн х 0,5), а для кваліфікації дій особи за ч.2 ст.51 КУпАП вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення повинна становити від 757 грн = (1514 грн х 0,5) до 3028 грн = (1514 х 2).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, оскільки вартість викраденого ним майна перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тому його дії слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 51 на ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його відповідальності за адміністративне правопорушення, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, пом`якшуючу відповідальність обставину - щире каяття, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягненню підлягає на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 51, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О.С. Глянь