запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/92/24Головуючий у 1-й інстанції Макаров В.О.
Єдиний унікальний №335/8694/23Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Бахмута М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Бахмута Михайла Сергійовича на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 03.09.2023 року о 20 год. 06 хв. водій ОСОБА_1 у м.Запоріжжі по вул.Незалежної України, буд.39 керував транспортним засобом «Geely CK» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан сп`яніння відмовився.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Бахмут М.С. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги мотивував тим, що у справі відсутні докази керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , автомобілем керував товариш ОСОБА_1 , а саме ОСОБА_2 .

Заслухавши захисника Бахмута М.С., який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №393886 від 03.09.2023 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «ОКЗНПД» ЗОР від 03.09.2023 року, у якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, виражене тремтіння пальців рук), огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 , відмовився від підпису.

На відеозаписові події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 у його вчиненні.

Із цього відеозаписові чітко видно, що при зупинці автомобіля працівниками поліції, ОСОБА_1 вийшов з задньої правої двері. На вимогу поліцейських відмовлявся надавати документи, що посвідчують особу. На передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_2 . При спілкуванні з яким поліцейський встановив, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. ОСОБА_2 відмовився від пояснень та покинув місця зупинки транспортного засобу.

При цьому, з відеозапису чітко вбачається, на що наголошувала і поліцейська іншому поліцейському, що коли даний автомобіль зупинився та до нього одразу під`їхав автомобіль патрульної поліції, через заднє скло автомобіля було видно, як чоловік з водійського сидіння тобто ОСОБА_1 перелазив на заднє пасажирське сидіння. Поліцейська вказане зафіксувала показувала на своєму мобільному телефоні іншому працівнику поліції. Після цього, з задньої правої пасажирської двері вийшов саме ОСОБА_1 .

Оскільки поліцейська чітко бачила та зафіксувала на мобільний пристрій подію, тому працівники поліції, обґрунтовано вважали, що за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 , а отже пояснення останнього про те, що він не керував даним транспортним засобом, оскільки перебував на задньому пасажирському сидінні, а керував інший чоловік ОСОБА_2 спростовуються наданим відеозаписом.

Крім того, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП за керування за вищезазначених обставин транспортним засобом без водійського посвідчення, т.т. особою, яка не має права керувати транспортним засобом. На день апеляційного розгляду дана постанова ОСОБА_1 не оскаржена і в установленому законом порядку не скасована.

Сукупність даних обставин об`єктивно свідчить про те, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу. Спростовує твердження захисника, що ОСОБА_1 лише був пасажиром.

Долученим до матеріалів справи відеозаписом в достатній мірі об`єктивно зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження ним огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги захисника Бахмута М.С. про відсутність складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи судом були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах закону.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 відмовився пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи доказів.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції внаслідок виявлення передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та в доданих до нього матеріалах.

Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія.

При цьому всупереч протилежним аргументам апелянта, апеляційний суд зауважує, що жоден із нормативних документів не дає водієві та його захиснику права оспорювати таку вимогу поліцейського. З відеозапису зловживання поліцейського в цій частині не вбачається.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а поведінка і відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

Відтак у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Бахмута Михайла Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13 жовтня 2023 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 335/8694/23