ЄУН №337/6689/24 Провадження №3/337/2364/2024
П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.12.2024 м. Запоріжжя
Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Мальований В.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Запорізького районного управління поліції ГУНП України в Запорізькій області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянин України, паспорт НОМЕР_1 від 10.10.2022 року, орган 2312, РНОКПП НОМЕР_2 , учасника бойових дій посвідчення серії НОМЕР_3 від 30.08.2023 року, тимчасово не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ),
Згідно протоколу серії ВАВ № 004577 від 06.12.2024 року 06.12.2024 року ОСОБА_1 06.12.2024 року о 19:00 годині , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру по відношенню до співмешканки, а саме словесні образи, крики, приниження, висловлювання нецензурною лайкою, штовхання, заламування рук, травмування середнього пальця на правій руці, чим могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю постраждалої особи.
За цим фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ВАВ №004577 від 06.12.2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що 06.12.2024 року між ним та ОСОБА_2 відбулась сімейна сварка в ході якої вони обопільно висловлювались один на одного образливими словами. Психічної та фізичної шкоди ОСОБА_2 він не завдавав, а тому вважає, що не скоював правопорушень.
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 06.12.2024 року між нею та ОСОБА_1 відбулась сімейна сварка в ході якої вони обопільно висловлювались один на одного образливими словами. Психічної та фізичної шкоди ОСОБА_1 їй не завдавав. ОСОБА_1 є учасником бойових дій, був звільнений з лав ЗСУ на початку 2024 року за станом здоров`я, тимчасово не працює, має контузії, внаслідок чого у нього бувають емоційні зриви. Зокрема, такий емоційний зрив стався з ним 06.12.2024 року, у зв`язку з чим, з метою припинення подальшого сімейного конфлікту, вона вирішила викликати працівників поліції. Просила звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст.173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису. Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У відповідності зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону. Як зазначено у ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно ст. 1 Закону України "Про попередження насильства в сім`ї", під насильством в сім`ї слід вважати будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю. Психологічне насильство в сім`ї це насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими спеціально спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдатися або завдається шкода психічному здоров`ю. Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Тобто умисел особи має бути направлений на вчинення насильства . Таким чином підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008 року, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001 року, "Лавенте проти Латвії" від 07.11.2002 року неодноразово вказував, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву". Відповідно, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а відтак усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Судом встановлено, що 06.12.2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулась сімейна сварка в ході якої вони обопільно висловлювались один на одного образливими словами.
З пояснень ОСОБА_2 слідує, що ОСОБА_1 не вчиняв відносно неї будь-якого насилля.
Сам лише протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Інших доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 , матеріали справи не містять, а тому суд вважає не доведеним цей факт.
Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. На підставі викладеного, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з огляду на те, що органами поліції не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насилля, вважаю, що провадження в даній справі про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч.1 ст.173-2, ст.247 КУпАП, суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.
Суддя: В.О. Мальований