Справа № 196/1663/24
№ провадження 3/196/892/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року смт Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Костюков Д.Г., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.130 ч.1, ч.3 ст.126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2024 року, близько 20.07 год., в смт Царичанкапо вул.Царичанська, 74 Дніпровського району, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21213 н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу під відеофіксацію на нагрудні відеореєстратори №№799420, 799509 за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, після проведення огляду цифровий показник приладу містив значення 0,22%, тест №661, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР.

Також, 09 грудня 2024 року, близько 20.07 год., в смт Царичанкапо вул.Царичанська, 74 Дніпровського району, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21213 н.з. НОМЕР_2 , будучи обмеженим в праві керування транспортними засобами постановою ДВС №69287491 від 20.04.2023, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

На підставі складених протоколів про адміністративні правопорушення, були сформовані справи: за №196/1663/24 та №196/1664/24, які надійшли до суду 20 грудня 2024 року.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП справи відносно ОСОБА_2 про вчинені ним адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП слід об`єднати в одне провадження, оскільки вони розглядаються судом одночасно з присвоєнням єдиного унікального номеру 196/1663/24.

ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підвтерджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв до суду не надіслав.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права.

Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому, справа про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП може розглядатися у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки судовий розгляд даної категорії справ не підпадає до винятків, передбачених нормами ч.2, ч.3 ст.268 КУпАП.

Крім цього, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, а тому, враховуючи вищевказане, принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок, оскільки адміністративний проступок, на який не відреагувала держава, заподіює правопорядку серйозної шкоди, а безкарність правопорушника буде заохочувати його на вчинення нових проступків і буде подавати негативний приклад іншим нестійким особам, та відповідно до положень ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку встановленим законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 3 статті 126 КУПАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1, ч.3 ст.126КУпАП, підтверджується наступними матеріалами справи:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №299907 від 09.12.2024 року, серії ААД №299908 від 09.12.2024 року, які містять особистий підпис ОСОБА_3 ;

- роздруківкою тестування на алкоголь до протоколу з використанням спеціальних технічних засобів - Alcotest 6810, тест №661, результат огляду - 0,22% проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_2 згоден з результатами огляду, що підтверджено особистим підписом останнього, огляд проведено із застосуванням б/к №№799420, 799509;

- копією постанови державного виконавця від 20.04.2023 по ВП №69287491 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами;

- довідкою інспектора САП Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області Бреус Н., наданої на підставі наявної інформації в базі ІПНП НП України, згідно якої гр-н ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 11.12.2021;

- дисками DVD-R з відеозаписами.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання вимог ст.266 КУпАП та п. 5 Р. ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 р. № 1026, при документуванні вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126КУпАП працівниками поліції застосовано технічні засоби відеозапису та відповідні відеозаписи долучено до матеріалів справи.

Дослідженням відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, встановлено, що вони містять фіксацію факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, а також ОСОБА_2 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу. З результатом огляду за допомогою приладу «Драгер», який показав 0,22%, погодився, усе підписував без застережень.

Крім того, про те, що ОСОБА_2 погодився із результатами огляду, свідчить його підпис у роздруківці результатів огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав 0,22 %, та у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі "з результатами згоден".

Отже, під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху.

Крім того, дослідженими в судовому засіданні відеозаписами, зафіксовано те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Таким чином, досліджені та перевірені судом докази поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення суд керується вимогами ст.33 КУпАП.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_2 вчинив два правопорушення, справи про які одночасно розглядаються судом, то виходячи з положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 126 ч.3, 130 ч.1, ст.ст. 280, 283, 284, 294, ст. 40-1 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративні правопорушення за №№196/1663/24 за ст.130 ч.1 КУпАП та № 196/1664/24 за ст.126 ч.3 КУпАП відносно ОСОБА_4 об`єднати в одне провадження та присвоїти №196/1663/24.

Визнати винним ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.130 ч.1, ст.126 ч.3 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення: штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у дохід держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: Д.Г. Костюков