Справа № 366/3510/24
Провадження №3/366/2378/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2024 с-ще Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П.,

за участю особи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Гайдаша О.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 1 (смт. Іванків) Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

1. Формулювання суті правопорушення, визнаного суддею недоведеним.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 180589 від 23.11.2024, по суті правопорушення зазначено таке:

23.11.2024 року о 19 год. 41 хв. в с. Варівськ по вул. Поліська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки AUDI н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Освідування на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння проводилось зі згоди водія у встановленому законом порядку на приладі DRAGER ARBL 0630, тест номер 1866, проба позитивна 0, 46 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

2. Рух справи

28.11.2024 справа надійшла до суду. Судове засідання з розгляду справи, призначене на 11.12.2024, у зв`язку зі вступом в справу захисника, адвоката Гайдаша О.В. та для ознайомлення ним з матеріалами справи відкладено на 24.12.2024.

3. Позиція учасників справи

3.1 позиції, викладені в письмових процесуальних документах

Від захисника, адвоката Гайдаш О.В. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Клопотання мотивоване тим, що його підзахисний ОСОБА_1 стверджує що не керував транспортним засобом у нетверезому стані та не вживав алкогольних напоїв. Ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в інших додатках до протоколу не зазначено ознак алкогольного сп`яніння, які б слугували правовою підставою для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після встановлення результатів огляду на місці зупинки на приладі «Драгер» ОСОБА_1 висловив свою незгоду з такими результатами, однак поліцейські не забезпечили проведення повторного огляду в закладі охорони здоров`я. При цьому, за результатами проведення огляду на стан сп`яніння на місці, працівник поліції не склав акт огляду, як це визначено законними та підзаконними нормативно-правовими актами, які регламентують порядок огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього захисник зазначає, що в ОСОБА_1 встановлений ступінь алкогольного сп`яніння 0, 46 проміле, що є нижчим показником у 0,5 проміле, який визначений норами міжнародного законодавства.

За таких обставин, захисник просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

3.2 позиції в судовому засіданні

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, причин неявки не повідомив.

Захисник, адвокат Гайдаш О.В. заперечив проти притягнення ОСОБА_1 до відповідальності та просив закрити провадження у справі з підстав, викладених в його письмовому клопотанні та додатково зазначив, що працівниками поліції допущено ряд порушень вимог законодавства при проведення оглядів на стан алкогольного сп`яніння, які полягали в не складенні процесуальних документів, якими фіксується результат проведення огляду на стан сп`яніння (не складено акт огляду за результатами освідування на місці та направлення в заклад охорони здоров`я)

4. Оцінка судді

За приписами ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення у справі.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу № 524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Верховний суд наголошує, що судді при розгляді справ про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В обґрунтування звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 30 КУпАП до матеріалів справи долучено:

-протокол про адміністративне правопорушення;

-роздруківка з приладу Drager ALCOTEST 6810 ARBL-0630, згідно з яким огляд проводився (ідентифікувати дату огляду неможливо через низьку якість роздруківки) в с. Варівськ по вул. Весняна при температурі повітря (неможливо ідентифікувати з тих же підстав), результат огляду склав 0, 46 %;

-оптичний диск з матеріалами відеозапису та супровідні документи до нього.

Інших доказів матеріали справи не містять.

Дослідивши наявні докази в їх сукупності, суддя приходить до такого.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1.1 розділу 1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2006 року № 1306 (далі ПДР України), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.10 розділу 1 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У справах про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП підлягає доказуванню, крім інших факт керування особою транспортним засобом. Не доведення такого факту виключає об`єктивну сторону зазначеного правопорушення.

Під час дослідження у судовому засіданні матеріалів відеозапису на оптичному диску суддею встановлено, що на диску знаходиться один файл з відеозаписом.

Фрагмент відеозапису розпочинається фільмування в темну пору доби нічного неба, поряд з чим спостерігаються вирослі дерева з лівої та правої сторони від ракурсу об`єктива. В кадрі видно відблиск проблискових маячків синього та червоного кольору, проїзна частина дороги не фіксується.

В подальшому, на фрагменті відеозапису вбачається легковий автомобіль марки AUDI з реєстраційним номером НОМЕР_1 на білому фоні, який знаходиться на узбіччі дороги, при цьому рух автомобіля не зафіксовано. Далі, працівник поліції підходить до особи, яка перебуває на водійському сидінні згаданого автомобіля, перевіряє його документи (встановлює що це ОСОБА_1 ), запитує про вживання алкоголю, після чого пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля. Після цього на фрагменті відеозапису відображено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу Drager ALCOTEST 6810, результат якого встановлений в показнику 0, 46 проміле. Після цього працівник поліції оголошує про складення матеріалів за ст. 130 КУпАП, а ОСОБА_1 запитує про можливість вчинення альтернативних дій, зміст яких однозначно визначити неможливо. Після цього відеозапис відображає процедуру складення протоколу про адміністративне правопорушення. на цьому відеозапис завершено.

Сторона захисту факт керування транспортним засобом заперечує, зокрема в письмовому клопотанні про закриття провадження у справі.

З огляду на дослідженні матеріали відеозапису, враховуючи позицію сторони захисту, суддя приходить до висновку про недоведеність факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 23.11.2024 о 19 год. 41 хв. в с. Варівськ як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Враховуючи недоведеність наданими доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та заперечення сторони захисту про наявність такого факту за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, суддя приходить до висновку про відсутність в діях останнього об`єктивної сторони складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що до таких висновків приходив Київський апеляційний суд у своїх постановах, переглядаючи постанови суддів Іванківського районного суду Київської області у справах за ч. 1 ст. 130 КУпАП, де обставини справ були аналогічними цій справі (постанова від 31.08.2023 у справі № 366/1306/23, апеляційне провадження № 33/824/3367/2023; постанова від 30.10.2023 у справі № 366/935/23, апеляційне провадження № 33/824/4447/2023, постанова від 06.06.2024 у справі № 366/504/24, апеляційне провадження №33/824/2860/2024).

Крім цього, суддя вважає цілком обґрунтованими доводи захисника Гайдаша О.В. в частині встановленого ступеню алкогольного сп`яніння з таких підстав.

Статтею Х Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 № 55-XII визначено пріоритет загальновизнаних норм міжнародного права перед нормами внутрішньодержавного права.

Тобто в законодавстві України закріплено примат міжнародного права.

Єдиним нормативно-правовим актом в Україні, що встановлює числовий показник максимально допустимого рівня алкоголю у вдихуваному повітрі водіїв транспортних засобів в Україні є п. 7 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, згідно з яким «установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові».

При цьому, нормами міжнародного права, а саме статтею 8 пунктом 6 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається.

Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг. на літр повітря, що видихається, і, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле.

Відповідно, нормами міжнародного законодавства, яке підлягає застосуванню на території України, мінімально допустимий рівень алкоголю у видихуваному повітрі водія транспортного засобу не повинен перевзувати 0,5 проміле.

До аналогічних висновків неодноразово приходили суди апеляційних інстанцій, які переглядали скарги на постанови суддів перших інстанцій у справах про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, до таких висновків прийшов: Чернігівський апеляційний суд у постанові від 14.09.2023 у справі № 750/10219/23, Київський апеляційний суд у постановах від 11.04.2024 у справі № 758/12913/23, від 12.07.2024 у справі № 753/3863/24.

З наданих матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_1 , поліцейськими із застосуванням спеціальних технічних засобів встановлено ступінь алкогольного сп`яніння 0,46 проміле, що не перевищує гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.

Отже, враховуючи норми міжнародного законодавства, встановлений стан сп`яніння 0,46 проміле є природною нормою алкоголю у повітрі, що видихається, а тому винуватість ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху є недоведеною поза розумним сумнівом.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Суддя також враховує інші доводи захисника Гайдаша О.В., які зазначені ним в клопотанні про закриття провадження та вважає їх цілком обґрунтованими, однак не надає їм детальної оцінки, оскільки встановлені обставини справи є самостійними підставами для прийняття відповідного рішення.

Також суддя звертає увагу на якість зібраних доказів, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення та їх достовірності.

В обґрунтування перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння до протоколу про адміністративне правопорушення долучено роздруківку з приладу Drager ALCOTEST 6810 ARBL-0630, з якої, через неналежне її виконання, неможливо ідентифікувати дату проведення огляду на стан сп`яніння, температуру навколишнього середовища при проведенні такого огляду та дату проведення останнього калібрування приладу.

Такий недолік як відсутність дати проведення огляду в роздруківці нівелюється даними з матеріалів відеозапису, в яких відображено проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння 23.11.2024 та результат такого огляду, який узгоджується з даними роздруківки, які піддаються ідентифікації.

Відсутність відомостей з роздруківки про температуру навколишнього середовища є визначальним недоліком, оскільки як вбачається з Інструкції приладу «Драгер», яка є в загальному доступі в мережі Інтернет (зокрема за посиланням https://www.draeger.com/Content/Documents/Content/IfU-Alcotest-6810-9033187.pdf), показники приладу в залежності від температури повітря можуть відрізнятись (п. 1.2.4 та Таблиця 2 Інструкції)

Крім цього, відсутність відомостей про повірку приладу ставить під обґрунтований сумнів результати проведеного огляду, оскільки за положеннями згаданої Інструкції така повірка проводиться один раз на рік (п. 3.2 Інструкції)

Суддя звертає увагу, що усунення таких недоліків потребує витребування додаткових документів на газоаналізатор, які за своєю правовою природою в контексті розгляду цієї справи є доказами не на користь сторони захисту. Витребування таких доказів суддею з власної ініціативи є порушенням права особи на справедливий судовий розгляд та суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

5. Висновки

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у тому чи іншому діянні, оскільки він не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011).

З наведеного слідує, що відомості, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення повинні підтверджуватись долученими у встановленому законом порядку доказами, які відображають у своїй сукупності всю суть обставин інкримінованої протиправної поведінки правопорушника, що наведена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв?язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Питання щодо вилучених речей і документів не вирішується, оскільки з матеріалів справи не встановлено, що при складанні протоколу про адміністративні правопорушення вилучались будь-які речі чи документи.

Питання судових витрат суддя вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

Оскільки у цьому випадку провадження у справі підлягає закриттю, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі ст.ст. 19, 62 Конституції України, керуючись ст.ст. 7, 36, 40-1, 130, 245, 247, 251, 256, 266, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_1 , адвоката Гайдаша Олександра Володимировича про закриття провадження у справі, задовольнити.

ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня вручення копії постанови.

Суддя Н.П. Слободян