Провадження № 3/592/3668/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Титаренко Вікторія Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст. 124 КУпАП,

встановив:

25.12.2024 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 197376, 15.12.2024 о 22 год 55 хв у м. Суми по вул. Сумської артбригади, поблизу будинку 20, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Опель Омега, д.н.з. НОМЕР_3 , здійснюючи поворот ліворуч з вул. Сумської артбригади на вул. Героїв Небесної Сотні, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу у результаті чого здійснив наїзд на дорожній знак 5.38.1 (пішохідний перехід). Унаслідок чого тз отримало механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмовані відсутні.

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується, зокрема питання, чи належить до компетенції розгляд цієї справи (п. 1 ч. 1 ст. 278 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КУпАП протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

За загальним правилом, визначеним у ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтями 124 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що місцем вчинення правопорушення є м. Суми, вул. Сумської артбригади, поблизу будинку 20, а саме: поворот з вул. Сумської артбригади на вул. Героїв Небесної Сотні, що знаходиться на території Зарічного району м. Суми.

До того ж, відповідно до протоколу порушник проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що також знаходиться на території Зарічного району м. Суми.

Водночас, місце обліку транспортного засобу Opel Omega, н.з. НОМЕР_4 в матеріалах справи не зазначене.

За наведених підстав слід дійти висновку, що розгляд цієї справи про адміністративне правопорушення не відноситься до компетенції Ковпаківського районного суду м. Суми.

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. При цьому чинні процесуальні норми КУпАП безпосередньо не містять положень щодо підстав і порядку зміни територіальної підсудності справ.

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. ЄСПЛ також за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при визначенні підсудності протоколу про адміністративне правопорушення, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження у справі про адміністративні правопорушення (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншому суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 ставиться за провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доказів на підтвердження обставин вчинення вказаного правопорушення на території Ковпаківського району м. Суми до протоколу не долучено, вважаю за необхідне направити справу про адміністративне правопорушення до Сумського апеляційного суду для визначення підсудності.

Керуючись ст. 276, 278 КУпАП, ст. 34 КПК України,

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, направити до Сумського апеляційного суду для визначення підсудності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Титаренко