Справа № 488/4912/24
Провадження № 3/488/1603/24
ПОСТАНОВА

26.12.2024 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Торжинська Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

29.10.2024 року до Корабельного районного суду вдруге надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Як викладено у протоколі серії ВАБ№ 660307 від 16.10.2024 року, 16.10.2024 року, близько 21:00 год., в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме виражався нецензурною лайкою.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно вимог п. 2 ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Постановою суду від 31.10.2024 року зазначені матеріали поверталися до Управління патрульної поліції для усунення недоліків.

Проте, недоліки, зазначені в постанові не усунуто, а матеріали адміністративної справи знову направлено до суду, в той час як предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Так, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як і з нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

При цьому, Європейський суд висловив категоричну позицію щодо неможливості усунення недоліків протоколу судом, зазначивши останнє порушенням рівності учасників процесу. Так, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з наведеного, при розгляді справи, суд обмежений лише тими обставинами, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та не може перебирати на себе функції обвинувачення та вчиняти процесуальні дії, обов`язок щодо яких покладено Законом на відповідну уповноважену особу, яка висуває обвинувачення та складає протокол про адміністративне правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року зазначено, визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256, 268, 278, 283 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції в Миколаївській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.В. Торжинська