ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Калугіна Ганна Борисівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,

права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, роз`яснені,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 129524 від 15.09.2024, який складений інспектором поліції поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП рядовим поліції Слісєвим Я.О., 14.09.2024 о 20:50 годин в м. Запоріжжі по вул. Хортицьке шосе, біля буд. 18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz E320, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив наїзд на електроопору 67. У наслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає, чим порушив п. 12.1 ПДР України водій не врахував безпечності швидкості руху, особливості вантажу, стан ТЗ.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що транспортним засобом не керував, транспортний засіб та інше майно внаслідок його дій пошкоджені не були. Пояснив, що він їхав ще з двома особами, водія ОСОБА_2 занесло і він наїхав на бордюр, але ТЗ та опору не пошкоджував, після цього водій прибрав авто, щоб не заважати іншим ТЗ та відійшов. Свідок, який викликав поліцію указав як на водія ТЗ на нього, після чого йому було запропоновано пройти медогляд на стан сп`яніння, він розгубився і погодився, результат виявився негативним, стан сп`яніння встановлено не було. Після чого йому було запропоновано надати пояснення щодо ДТП, у якому він зазначив, що ТЗ керував не він, а інша особа. Однак, протокол за ст. 124 КУпАП був складений саме на нього. Також двома особами були надані письмові пояснення, відповідно до яких ОСОБА_1 за кермом не перебував, в тому числі і ОСОБА_2 , який стверджував, що за кермом перебував саме він.

Поліцейський 2 взводу 1 роти батальйону 1 УПП в Запорізькій області Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що отримавши виклик, виїхали з напарником на ДТП. ТЗ було переміщено та перебувало неподалік від місця зіткнення біля магазину на парковці, біля опори та під авто було сліди стікання рідини. ОСОБА_1 перебував біля автомобілю, в авто нікого не було, скільки осіб перебувало біля ТЗ не пам`ятає. Особа, що викликала поліцію, вказав на ОСОБА_1 як на особу, яка керувала ТЗ, однак від надання письмових пояснень та своїх персональних даних відмовився. ОСОБА_1 було перевірено по базі, та встановлено, що він позбавлений права керування, виявлено ознаки сп`яніння та запропоновано пройти медичний огляд, на що той згодився, перебування у стані сп`яніння не підтвердилось. Після чого йому було запропоновано надати пояснення щодо ДТП, у якому він зазначив, що ТЗ керував не він, а інша особа. На ОСОБА_1 було складено протокол за ст. 124 КУпАП.

Також судом з УПП в Запорізькій області неодноразово витребовувались належної якості постанова ЕПР1 № 129524 від 15.09.2024 та у разі наявності відеозапис з місця події.

Вказані документи на час розгляду справи до суду не надійшли.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з ст. 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, суть адміністративного правопорушення, прізвища та адреси свідків та потерпілих, якщо вони є.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

Крім того, у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто «поза розумним сумнівом» довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Зі змісту вказаної норми КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП становить діяння - порушення правил дорожнього руху, та наслідок - заподіяння шкоди майну, а саме: транспортним засобам, вантажу, автомобільним дорогам, вулицям, залізничним переїздам, дорожнім спорудам чи іншому майну. Суб`єктивна сторона це комплекс ознак, що характеризують внутрішню сторону правопорушення. До ознак, які характеризують суб`єктивну сторону, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

За відсутності хоча б однієї із складових об`єктивної та суб`єктивної сторони караного діяння, не можна стверджувати, що в діях особи наявний склад адміністративного правопорушення. При цьому доказуванню підлягають всі елементи складу правопорушення. Тобто органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення має бути доведено не тільки сам факт вчинення протиправної дії та її наслідків, але й причинний зв`язок між діяннями конкретної особи та шкідливими наслідками, що настали.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР, чим допустив наїзд електроопору 67. Також в протоколі зазначено що правопорушення скоїв ОСОБА_1 14.09.2024, однак протокол ЕПР1 № 129524 був складений 15.09.2024. Також при дослідженні судом схеми місця події від 14.09.2024 в назвах об`єктів, зображених на схемі електроопір 67 та транспортний засіб BMW E320, державний номерний знак НОМЕР_2 , однак в протоколі ЕПР1 № 129524, від 15.09.2024 зазначено транспортний засіб Mercedes-Benz E320, державний номерний знак НОМЕР_2 , також при дослідженні фототаблиці, судом не встановлено пошкоджень електроопори 67. Також, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, але жодного належного доказу цієї обставини в матеріалах справи не міститься.

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та беззаперечних доказів того, що внаслідок дій ОСОБА_1 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, транспортний засіб чи інше майно отримали пошкодження.

П. 2 ст. 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Суд наголошує, що за усталеною практикою ЄСПЛ, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Отже, оскільки судом встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відсутні, а згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, то підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності немає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з тим, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 124, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Г.Б. Калугіна