Справа № 471/1350/24
Провадження №3/471/648/24
Номер рядка звіту 307
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" грудня 2024 р. селище Братське

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Жила Н.М., за участю секретаря Холоденко І.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції № 1 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 361286 від 18.10.2024 р., 18.10.2024 року о 14год. 30 хв. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив сварку із співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, ображав на зауваження не реагував, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судовими повістками, надісланими йому SMS-повідомленнями. SMS-повідомлення про виклик до суду на 09:45 год. 28.11.2024 р., було доставлено вчасно, про що свідчить довідка про доставку SMS (а. с. № 14). SMS-повідомлення про виклик до суду на 08:30 год. 11.12.2024 р., на 08:40 год. 24.12.2024 р. та на 09:00 год. 27.12.2024 р. доставлені не були через те, що абонент тимчасово недоступний (а. с. № 18, 20, 22).

Проте, про розгляд Братським районним судом Миколаївської області вищевказаної справи ОСОБА_1 був повідомлений, про що свідчить його підпис у вищезгаданому протоколі.

Крім того, на офіційному сайті Братського районного суду Миколаївської області (https://bt.mk.court.gov.ua), в розділі "Громадянам" у вкладці "Список судових справ, призначених до розгляду" з моменту призначення справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги положення ст. 268 КУпАП, відповідно до якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути вказану справу у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Дії ОСОБА_1 працівником поліції кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення працівником поліції до вищезгаданого протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт працівника поліції від 18.10.2024 р., копію протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.10.2024р., заяву ОСОБА_2 від 18.10.2024 р., копію письмових пояснень ОСОБА_2 від 18.10.2024 р., форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, копію постанови Братського районного суду Миколаївської області від 26.01.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з призначенням штрафу в розмірі 170 гривень (постанова набрала законної сили 06.02.2024 року).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, самі по собі, нецензурні висловлювання чи словесні образи не становлять собою домашнє насильство. Такі дії утворюють склад адміністративного правопорушення у випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо вони викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Отже, домашнє насильство суттєво відрізняється від звичайних конфліктних відносин.

Частиною другою ст. 173-2 КУпАП, в редакції на час складання вищезгаданого протоколу, передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

В письмових поясненнях від 18.10.2024 р. ОСОБА_2 зазначила, що сварка між нею та ОСОБА_3 виникла з приводу з`ясування дійсності нанесення ОСОБА_3 удару її доньці (а. с. № 6). Виїздом СОГ на місце події за повідомленням ОСОБА_2 про нанесення ОСОБА_3 удару її доньці, було встановлено, що тілесних ушкоджень у дитини ОСОБА_4 , 2016 року народження, не виявлено, але ОСОБА_2 просить вжити заходів до її співмешканця - ОСОБА_3 , який вчинив домашнє насильство відносно неї, а саме нецензурно висловлювався на її адресу (а. с. № 2, 3-4). Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 18.10.2024 р. тілесних ушкоджень завдано нікому не було, донька була відсутня під час сварки її з співмешканцем.

Фабула зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №361286 від 18.10.2024 року не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-3 КУпАП. Так, з вказаного протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, що внаслідок словесного конфлікту могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Також у вказаному протоколі не зазначено про повторність протягом року вчинення однорідного адміністративного правопорушення, тоді як кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2КУпАП, є саме вчинення діяння, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, особою, що протягом року була піддана адміністративному стягненню за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Замість того, в графі протоколу «чи притягався (лася) до адміністративної відповідальності» зазначено: «притягувався 26.01.2024 ст. 173-2 ч. 1 КУпАП».

Суд приходить до висновку, що під час розгляду даної справи судом не було встановлено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься, зокрема при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу (ч. 2 ст. 284 КУпАП).

За таких обставин суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Жила Н. М.