Справа № 509/6695/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року смт. Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 930434 від 04.11.2024 року гр. ОСОБА_1 04.11.2024 року о 02:27 год в Одеській області, Одеському районі, смт Овідіополь, по вул Незалежності, 22, керував транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та продувати на місці алкотестер «Драгер» відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання особа яка притягається до відповідальності не прибув, його захист під час розгляду справи здійснював адвокат Попов І.Д., який 20.12.2024 року ознайомився з матеріалами справи та цього ж дня подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В клопотання зазначив наступні обставини. З пояснень водія слідує, що він не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Загалом 04.11.2024 року приблизно о 01:00 год після здійснення доставки продуктів харчування за замовленням ,він керуючи автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 рухався в напрямку смт Овідіополь з метою зустрічі з колишньою дружиною та поновленню з нею взаємовідносин. Під час руху в районі будинку 22 по вул. Незалежності в смт Овідіополь двигун перестав працювати, сталася поломка. Та коли він оглядав авто біля нього зупинилися працівники поліції , та почали з`ясовувати причини перебування на вулиці у комендантську годину та запропонували погодитися на складання протоколів про керування авто у стані сп`яніння та без посвідчення водія, або бути доставленим до ТЦК. Саме тому водій і погодився зі складанням протоколу, та надав відповідні пояснення через погрози працівників поліції доставити його до ТЦК у разі його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під відеозапис. ОСОБА_1 сам запропонував працівникам поліції свою згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці стоянки транспортного засобу, однак працівник поліції під час здійснення відеозапису рухом голови, надав йому зрозуміти що краще відмовитися від проходження такого огляду. Захисник зазначає що на відеозаписі водія відображається здивування коли надає згоду на огляд за допомогою алкотестера, потім і відмовляється від такого огляду. Також вказує що поведінка водія свідчила про адекватність, направлення на огляд водію не вручалося. На думку захисту формулювання обвинувачення викладеного у протоколі не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП. з відеозапису слідує що поліцейські не роз`яснили водію його права та обов`язки, в тому числі і право на захист, чим грубо порушили права ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Судом було досліджено відеозапис з бодікамери поліцейського, з якого слідує що водій дійсно як на те звертає увагу цілком адекватно себе веде, надає відповіді на запитання. Також він підтверджує факт керування ним транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому вказав що посвідчення водія він залишив в дома. На запитання поліцейського ОСОБА_1 вказав що вживав пиво 2 л позавчора, більше спиртних напоів він не вживав, проте відмовився від продуття алкотестеру на місці та від проходження огляду в медичному закладі на стан сп`яніння. В подальшому водій виявив бажання продути алкотестер, поліцейські надали інформацію що прибор для продуття сертифікований ,відповідає всім нормам та стандартам ,проте водій одразу ж відмовився продувати його. Жодних слів з боку поліцейського, або ж зміни інтонації в голосі при згоді на продуття не прозвучало, примусу з боку працівника поліції не відео не відображено. Також водій підтвердив що йому зрозуміло про наслідки складання протоколу, а також що він відсторонений від керування транспортним засобом, оскільки в нього є ознаки алкогольного сп`яніння. Наприкінці відео водій ОСОБА_2 ще раз підтвердив що все йому зрозуміло. Вину признає та згоден з усім.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника особи відносно якої складено протокол, об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року N 1452/735.

Вина ОСОБА_1 в порушенні ПДР, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП встановлена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 930434 від 04.11.2024 року; відеозаписом події яка мала місце 04.11.2024 року, письмовими поясненнями водія в протоколі: «з протоколом згоден».

Доводи адвоката про те, що в протоколі не зазначено рік коли сталося правопорушення, що водія примусили надати такі пояснення тому що погрожували ТЦК, що йому не було роз`яснено права та обов`язки на місці працівниками поліції, та інше, суддею не приймаються, оскільки факт відмови водія від проходження огляд на місці зупинки та в медичному закладі на відео зафіксовано неодноразово ,підтверджень щодо вчинення з боку працівників поліції тиску, висловлювання погроз не надано, з відповідними заявами ОСОБА_1 не звертався, адже доказів цього не надано до суду.

При винесенні рішення, суддя не може взяти до уваги інші доводи сторони захисту, оскільки такі в повному обсязі спростовуються відеозаписом, та розцінює критично невизнання вини водія у вчиненому правопорушенні, оскільки воно повністю спростовується дослідженими в судовому засіданні матеріалами провадження. Підстави, які б давали можливість судді вважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи. Доводи адвоката Попова І.Д. суддя розцінює як такі, що мають формальний характер і спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 є водієм в розумінні п.1.10 ПДР, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою, відповідно до якої згідно інформаційного порталу Національної поліції останній посвідчення водія отримував, до адміністративної відповідальності за ознаками ст. 130 КУпАП не притягувався.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, приходжу до висновку про необхідність притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

У разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.5 Закону України "Про судовий збір", ст.33, ч.1 ст.130, ст.ст. 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і притягнути його до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є. М. Панасенко