Справа №583/1078/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Яценко Н. Г.
Номер провадження 33/816/56/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря Авраменко Д.А., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Собини П.М., розглянувши у режимі відеоконференції, у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Собини П.М. на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2023 року, якою визнано винуватим

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. у прибуток держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 07 березня 2023 року близько 18 год. 45 хв. в с. Велике Озеро по вул. Черняховського, 1 А, керував транспортним засобом марки «ВАЗ-21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук). Від проходження на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Собина П.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що постанова судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2023 року винесена з порушеннями норм процесуального права, оскільки матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП були розглянуті без належного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника. Підтвердження про повноваження адвоката Собини П.М. додані до початку судового розгляду.

Надані пояснення свідків є неналежними доказами, так як відмові від проходження огляду на стан сп`яніння передує встановлення наявності ознак сп`яніння, чого не було зроблено працівниками поліції. Суддя не допитав свідків, а відібрані пояснення не заповнені належним чином.

Із долученого відеозапису вбачається, що працівники поліції розбудили ОСОБА_1 у його власному автомобілі, де останній спав та нікуди не збирався їхати на зламаному автомобілі. Крім того, суд першої інстанції залишив без відповідного аналізу відсутність підтвердження про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, зокрема на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням, що дає підстави для визнання всіх здобутих поліцейськими у справі даних і документів недопустимими доказами, в силу принципу «плодів отруєного дерева».

Крім того, під час апеляційного розгляду, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Собина П.М. доповнив мотиви поданої апеляційної скарги, та зауважив, що дані про час фіксації подій відображені на відеореєстраторі не відповідають зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також апелянт зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся про від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, у найближчому закладі охорони здоров`я.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Собини П.М., який подану апеляційну скаргу доповнив та підтримав, просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а згідно ст. 248 цього Кодексу розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і судом, який розглядає справу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи, а відповідно до п. п. 2, 3 ст. 278 цього Кодексу, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення суду, розгляд справи 15 травня 2023 року відбувся у відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Собини П.М.

Крім цього, захисник Собина П.М. жодного разу не був повідомлений про час та дату судового розгляду матеріалів за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тоді як захисник до початку судового розгляду подав заяву про повідомлення його про час та місце розгляду матеріалів відносно ОСОБА_1 , як адвоката особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Однак, всупереч достатньо обґрунтованим підставам та наявності достатнього процесуального строку, визначеного ч. 6 ст. 38 КУпАП, для притягнення особи до адміністративної відповідальності, клопотання захисника безпідставно не були взяті до уваги судом, а розгляд справи проведено як у відсутность ОСОБА_1 , так і його захисника - адвоката Собини П.М., чим безумовно порушено право першого на захист.

За таких обставин, ураховуючи допущені судом першої інстанції порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, апеляційний суд доходить висновку про необхідність скасування постанови судді та прийняття нової постанови, як це передбачено п. 3 ч. 8 ст.294 КУпАП, з метою відновлення порушеного права ОСОБА_1 на захист.

При постановленні нової постанови, та перевіряючи наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з такого.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На переконання суду апеляційної інстанції, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується дослідженим під час апеляційного розгляду доказом, відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції, яким зафіксовано відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Так, із дослідженого відеозапису вбачається, як під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 , свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одноголосно підтвердили працівнику поліції про перебування останнього за кермом транспортного засобу марки «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який їздив по узбіччю в с. Велике Озеро.

Свідки надали пояснення працівнику поліції про те, що приблизно 19 год. 00 хв., знаходячись вдома почули з вікон підозрілий гуркіт. Вийшовши з будинку побачили, що автомобіль «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 ., їздив по узбіччю вулиці, водій вів себе агресивно, кричав.

Вказані покази чітко прослуховуються на дослідженому відеозаписі, тому визнавати їх не належними, апеляційний суд не вбачає підстав.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції не було встановлено наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, спростовується дослідженими відеозаписами.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Змістом відеозапису спростовується твердження апелянта про те, що працівниками поліції не було виявлено ознак алкогольного сп`яніння, оскільки записом зафіксовано, як працівник поліції наголошував на виявлених у ОСОБА_4 ознак алкогольного сп`яніння, які відображені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є наявність однієї чи декількох ознак: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Вказані приписи закону, були дотримані працівником поліції.

Таким чином, ОСОБА_1 , щодо якого у працівників поліції були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського, є законною і обґрунтованою, а водій не мав права ігнорувати вимоги п. 2.5 ПДР.

Крім того, відповідно до відеозапису, у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук), працівником поліції було запропоновано останньому пройти відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці з використанням спеціального технічного засобу алкотестер «Драгер» або ж проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я.

Так, на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу, ОСОБА_1 відмовився, проте проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду не заперечував. Однак, під час складання працівником поліції направлення на медичний огляд у закладі охорони здоров`я Охтирська ЦРЛ, ОСОБА_1 категорично відмовився проїхати на огляду до медичної установи. Після чого останнього було повідомлено про складання відносно нього протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Охтирському міськрайонному суді Сумської області.

Вище встановлені обставини, які підтверджені належним та допустимим доказом, спростовують доводи апелянта про порушення працівником поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також відповідно до долученого відеозапису, ОСОБА_1 під час спілкування з працівником поліції не заперечував того, що керував автомобілем, пояснивши інспектору, що повертався додому. Отже, доводи захисника про те, що матеріали справи не містять підтвердження керування ОСОБА_1 автомобілем 07 березня 2023 року близько 18 год. 45 хв., спростовуються поясненнями останнього інспектору поліції в день вчинення адміністративного правопорушення, зафіксовані на відеозапису.

Крім того, посилання сторони захисту на те, що судом не здійснено допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки жодних обов`язкових вимог про виклик та допит свідків по справі у суді положення КУпАП не передбачають. Виклик свідків є правом, а не обов`язком суду. Окрім того, ОСОБА_1 визнаний винуватим саме в тому, що останній відмовився від проходження запропонованих оглядів на виявлення стану сп`яніння.

Аналізуючи пояснення свідків зафіксовані на відеозаписі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є послідовними, узгоджуються один з одним, а також з відомостями матеріалів справи, та підтверджують те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки вказують саме на нього, а твердження апелянта про те, що в справі відсутні докази, що він дійсно керував транспортним засобом, суд розцінює як спосіб захисту та уникнення відповідальності

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також апеляційний суд не бере до уваги твердження апелянта щодо не роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених законодавством України, так як воно повністю спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, де він поставив свої підписи у тому числі з приводу роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та 268 КУпАП.

Щодо доводів апелянта про недопустимість відеозапису, наявного у матеріалах справи, як доказу вини ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що відомості зафіксовані наданими відеозаписами в достатній мірі відображають обставини вчиненого правопорушення та його фіксацію.

Досліджені відеозаписи відображають із достатньою повнотою стан водія ОСОБА_1 , його поведінку та те, що співробітник поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення діяв згідно до вимог чинного законодавства та у відповідності до процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду.

З огляду на це, хоч і відеозапис є не безперервним, складається із окремих відеофайлів, проте він не спростовує висновок про наявність в діях ОСОБА_1 вини та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП. Будь-яких фактичних даних, які б спростували чи ставили під сумнів достовірність відеозаписів апелянтом не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи. Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Крім того щодо зауважень апелянта про наявність розбіжностей в часі, які відображені на відеозаписі та у протоколі, апеляційний суд зазначає, що встановлене не спростовує доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є неспроможними та такими, що спростовуються дослідженим доказом, який міститься в матеріалах справи.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з такого.

Так, відповідно ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Зі змісту ст. 33 КУпАП вбачається, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Отже, апеляційний суд, накладаючи адміністративне стягнення, враховуючи особу ОСОБА_1 , те що він притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку, й інші обставини справи, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Разом з цим, у зв`язку з накладенням стягнення за вчинення адміністративного правопорушення на ОСОБА_1 , слід стягнути й судовий збір, передбачений ст.40-1 КУпАП.

Керуючись ст. 7, ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, який притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Собини П.М., задовольнити частково.

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 (нуль) коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.