Номер провадження: 33/813/1995/24
Номер справи місцевого суду: 495/5610/24
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 липня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушеня, передбаченного ч. 1 ст. 204 -1 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 307340, 03.06.2024 о 23 год 45 хв прикордонним нарядом «Контрольний пост» на автодорозі Одеса-Рені М-16 (48 км 600 м.), на відстані 3900 м. від лінії державного кордону, було виявлено ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Молдова в пункті пропуску «Паланка-Маяки-Удобне» без дозволу відповідних органів з уникненням прикордонного контролю (шляхом використання отримання статуту біженця в Республіці Молдова). Своїми діями порушив вимоги ст.. 9 ЗУ «Про Державний кордон України», ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про прикордонний контроль», за що відповідальність за дане правопорушення передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 липня 2024 року, визнано винним ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з наведеною постановою суду, 18.07.2024 року ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд скасувати постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 липня 2024 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204 -1 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що із тексту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що апелянта було виявлено саме на автодорозі Одеса-Рені в пункті пропуску Паланка-Маяки-Удобне у момент перевірки документів, що підтверджує той факт, що апелянт ніколи не намагався перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску, без документів та ще й з уникненням прикордонного контролю. Жодним чином не зазначається, який саме дозвіл та від якого органу державної влади мав надати ОСОБА_1 для перетину кордону та яким чином апелянт мав отримати біженця в Республіці Молдова, знаходячись в пункті пропуску на території України. Суд першої інстанції не врахував, що єдиними документами, які повинен був мати із собою апелянт були паспорт громадянина України для виїзду за кордон та документ, що підтверджує статус особи, яка не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, зазначені документи були надані прикордонному наряду у пункті пропуску. Суть адміністративного правопорушення, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові не містить вказівок на те, які саме документи та якого саме органу державної влади не було надано ОСОБА_1 для отримання можливості перетину кордону, не зазначено, яким чином апелянт планував уникнути проходження прикордонного контролю, у той час як він рухався на рейсовому автобусі по дорозі, яка проходить через пункт пропуску.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 20.11.2024 о 10:10 год. ОСОБА_1 та його захисник Васильєв Ю.Ю. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляд справи.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Частиною 7ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП, передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

Так, ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч. 3 ст.9 вказаного Закону визначено, що пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Згідно з ч. 1ст. 12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №307340 від 03.06.2024, (а.с.3);

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 про те, що він рухався в пункт пропуску під назвою «Паланка-Удобне-Маяки» для подальшого отримання стасу біженця, свою винну визнає та з покаранням згоден (а.с.6);

-розпискою, згідно якою, ОСОБА_1 сповіщений про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, свою вину визнає (а.с.7);

-схемою місця виявлення порушника державного кордону України, на якій зображені умовні позначення, зокрема місце та час виявлення порушника (а.с.8).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а саме спроби незаконно перетнути державний кордон з України в Республіку Молдова в пункті пропуску Паланка-Маяки-Удобне» без дозволу відповідних органів з уникненням прикордонного контролю (шляхом використання отримання статуту біженця в Республіці Молдова).

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не мав умисел на незаконний перетин державного кордону України без документів та ще й з уникненням прикордонного контролю, є безпідставними, оскільки спростовуються його письмовими поясненнями, в яких останній підтвердив спробу незаконного перетину державного кордону України, та свою провинну у вчиненні інкримінуємого правопорушення визнав, що узгоджується з іншими по справі доказами.

Натомість заявлена ОСОБА_1 відмова від наведених пояснень свідчить про непослідовність позиції останнього та підтверджує той факт, що відповідна версія виникла вже під час судового розгляду справи з метою уникнення відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не врахував, що єдиними документами, які повинен був мати із собою апелянт були паспорт громадянина України для виїзду за кордон та документ, що підтверджує статус особи, яка не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, зазначені документи були надані прикордонному наряду у пункті пропуску є помилковими, оскільки як вірно зазначив суд першої інстанції відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Правилами перетинання державного кордону України, затвердженими Постановою КМУ від 27.01.1995 №57 встановлено виключний перелік документів за якими громадяни України мають право перетнути державний кордон України.

Посвідчення про приписку до призовної дільниці не входить до переліку документів за якими громадяни України мають право перетнути державний кордон України.

Доводи апелянта про те, що суть адміністративного правопорушення, яка викладена в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові не містить вказівок на те, які саме документи та якого саме органу державної влади не було надано ОСОБА_1 для отримання можливості перетину кордону, не заслуговують на увагу, оскільки нормами КУпАП та Інструкцією з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженою Наказом МВС України від 18.09.2013 № 898 не передбачено зазначення таких відомостей у протоколі.

Також необґрунтованими є посилання ОСОБА_1 на те,що в матеріалах справи відсутні дані, яким чином він мав отримати біженця в Республіці Молдова, знаходячись в пункті пропуску на території України, оскільки спосіб вчинення незаконної спроби перетину державного кордону на склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1КУпАП не впливає.

При цьому доводи сторони захисту про те, що обставини справи, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не збігаються з обставинами, які встановлені судом, а саме те, що за протоколом ОСОБА_1 було виявлено «в пункті пропуску Паланка-Маяки-Удобне», тоді як суд в мотивувальній частині постанови зазначив, що ОСОБА_1 намагався незаконно перетнути державний кордон України з України в Республіку Молдова «поза пунктами пропуску», не може бути підставою скасування постанови суду, оскільки не спростовують наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , а саме спроби перетину державного кордону, втім надає підстави для зміни мотивувальної частини постанови шляхом встановлення, що така мала місце в пункті пропуску «Паланка-Маяки-Удобне».

Інших істотних та переконливих доводів, які б свідчили про недопустимість доказів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки суду першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

З огляду на викладені вище обставини, апеляційна скарга захисника Волошаненко Д.О. підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова зміні з підстав, викладених апеляційним судом вище.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 липня 2024 року змінити шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова