Справа № 279/6512/24 провадження №3/279/2599/24
П О С Т А Н О В А
Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Волкова Н.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В :
На розгляд суду 17.10.2024 надійшла справа відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, який 13.10.2024 року близько 13-18 год. в м.Коростень по вулиці Сосновського,46 керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2108" д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП особи, які керують траспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводится за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Зі змісту п.2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Кремез О.В. просив провадження у справі закрити на підставі ст.247 ч.1 КУпАП.
ОСОБА_1 факт вчинення правопорушення не визнав, пояснив, що працівники поліції не називали йому ознак сп`яніння, алкоголь він не вживав, запропонували пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", однак у працівників поліції його не було, тому йому запропонували почекати, що Драгер підвезе інший екіпаж, він дещо відійшов, зустрівся зі знайомою та спілкувався з нею, Бачив, як поліцейська показала на нього, потім екіпаж поліції поїхав. Він чекав у тому місці близько години.
Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона прийшла до аптеки, яка знаходиться по вул.Сосновського, де випадково зустріла ОСОБА_3 , та побачила, що біля його автомобіля знаходяться працівники поліції, ОСОБА_3 повідомив їй, що буде проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння, працівники поліції поїдуть по апарат, що треба почекти, вони чекали біля години , однак вони не повернулись.
З долученого до протоколу відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 виходить з автомобіля, після чого працівники поліції повідомляють, що мають повідмолення про те, що його автомобіль перекрив комусь виїзд та зразу ж пропонують йому пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, однак жодної із ознак сп`яніння та чим викликана необхідність проходження освідування не називають. Можливість проходження освідування на місці зупинки, на що він був згоден, не була забезпечена. Працівники поліції повідомили, що потрібно почекати інший екіпаж, який привезе прилад Драгер, бо у них він відсутній. При цьому, водієві не пропонувалось пройти освідування в медичному закладі, однак в матеріалах наявне направлення, яке долучено до справи. З відео вбачається, що ОСОБА_3 о 13-24 год. пішов до аптеки, а о 13-42 год. праціник поліції повідомив, що водій зник з місця зупинки у невідомому напрямку.
При цьому, поведінка водія була звичайною, адекватною, спілкування носило продуктивний характер, логічно пояснював свою позицію, був спокійний, коректний та врівноважений, ознак, які б свідчили про перебування в нетверезому стані, не проявляв. Отже, вказаний доказ не містить даних про те, що ОСОБА_1 мав ознаки будь-якого сп`яніння.
При цьому, відповідно до положень ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не була забезпечена можливість проходження освідування на місці зупинки, на що він був згоден, тому підстави для направлення його на освідування до медичного закладу (відмова від проходження освідування на місці зупинки або незгода з результатами освідування) взагалі не виникли.
За таких обставин, висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння при наявності явних ознак перебування в такому стані, що є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.130 КУпАП, неможливий.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.
За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.
Враховуючи суворість санкції яка передбачена за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, таке правопорушення може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду (справи "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини", "Лутц проти Німеччини", "Надточій проти України", "Золотухін проти Росії", "Маліге проти Франції"), тому такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції. Відповідно, звинувачення у вчиненні діяння, яке прирівнюється до кримінального, вимагає відповідного доказування, яке базується на суворому дотриманні норм закону.
Враховуючи, що матеріали справи не містять належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.130 ч.1, 221, 247, 283-284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.130,ч.1 КУпАП закрити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя