КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/9519/24
№ апеляційного провадження: 33/824/4275/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року під головуванням судді Родіонова С.О., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Судом встановлено, що 17 липня 2024 року о 11 год. 25 хв. ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Героїв Дніпра, 26, керував транспортним засобом Hyundai, номерний знак НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Вказане порушення вчинено повторно протягом року чим порушив п. 2.1 а) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись з указаною постановою, 12 серпня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог зазначав, що автомобілем Audi, державний номер НОМЕР_2 ніколи не керував та не відомо коли він належить.

Зазначає, що адміністративні матеріали надані поліцією містять інформацію про керування ОСОБА_1 транспортним засобом Хюндай, д.н. НОМЕР_1 , а тому притягнення за керування автомобілем Audi, державний номер НОМЕР_2 є абсурдним або злочинним умислом.

Крім того зазначає, що судом першої інстанції проігноровано, що ОСОБА_1 військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 , який перебуває на посаді техніка роти і його бойова діяльність тісно пов`язана з технікою, від боєздатності якої залежить успішне виконання бойових завдань батальйоном, життя і здоров`я наших військовослужбовців, що є неприпустимим в умовах війни.

Вказує, що судом також не прийнято до уваги фактичні обставини події, які істотно впливають на розгляд справи в цілому, а саме повторне перебування на лікуванні в Ірпінському клінічному госпіталі після поранення, отриманого під час захисту Батьківщини.

Також зазначено, що 17 липня 2024 року батьку скаржника стало погано, й вони з ОСОБА_1 виїхали автомобілем Хюндай, державний знак НОМЕР_1 до лікарні № 8, й під час руху їх зупинили поліцейські й повідомили про порушення ПДР у виді пересікання подвійної дорожньої смуги, але при цьому інших автомобілів не було і аварійна ситуація не створювалась. Про порушення ч. 5 ст. 126 КУпАП стало відомо лише в суді першої інстанції.

ОСОБА_1 в судове засідання 19 грудня 2024 року не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належно, подав до суду клопотання у якому просив не розглядати справу за його відсутності, у зв`язку з перебуванням в зоні активних бойових дій, судовий розгляд відкласти.

Разом з тим, апеляційний суд відхиляє заявлене клопотання, з огляду на те, що попередні судові засідання призначені на 31 жовтня 2024 року та 28 листопада 2024 року уже відкладалися за аналогічними клопотаннями ОСОБА_1 , який був повідомлений належним чином про розгляд справи, проте у судове засідання не з`явився, в той час як останньому роз`яснювалося право в телефонному режимі про можливість участі у справі в режимі відеоконференції в судовому засіданні 31 жовтня 2024 року, а також повторно листом від 11 грудня 2024 року в призначене судове засідання 19 грудня 2024 року.

Водночас на вказані роз`яснення суду ОСОБА_1 не відреагував, клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції не подав, а також не вказав про не можливість подачі такого клопотання.

Не скористався ОСОБА_1 й своїм правом щодо подачі клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення обставин, які унеможливлюють розгляд справи за його відсутності.

З огляду на викладене та з метою уникнення затягування розгляду справи, яка перебуває в апеляційній інстанції з 20 серпня 2024 року, суд вважає за можливе закінчити її розгляд за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 966674 від 17 липня 2024 року ОСОБА_1 цього дня о 11 год. 25 хв. в м. Києві по вул. Героїв Дніпра, 26, керував транспортним засобом Hyundai, номерний знак НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.Вказане порушення вчинено повторно протягом року чим порушив п. 2.1 а) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України, повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення; постановою серія ЕНА № 2374720 від 12 червня 2024 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП та доданим до протоколу відеозаписом.

Відповідно до вимог п. 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, за вказане правопорушення, вчинене повторно, передбачено накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Статтею 23 КУпАП передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Посилання на те, що адміністративні матеріали надані поліцією містять інформацію про керування ОСОБА_1 транспортним засобом Хюндай, д.н. НОМЕР_1 , а тому притягнення за керування автомобілемAudi, державний номер НОМЕР_2 є абсурдним або злочинним умислом не впливають на висновки суду щодо наявності вини за вчинення повторного адміністративного правопорушення.

Фактів обмеження реалізації будь-яких прав ОСОБА_1 судом першої інстанції, передбачених ст. 268 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність суддею при розгляді справи не убачається.

Крім того, оцінює критично суд апеляційної інстанції й доводи ОСОБА_1 , що під працівниками поліції не враховано, що він є військовослужбовецем в/ч НОМЕР_3 (окрема штурмова бригада « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), оскільки працівниками поліції вчинялися дії у відповідності до норм чинного законодавства, а статус військовослужбовця не надає жодній особі переваг та не звільняє від відповідальності за порушення законів України.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, з огляду на те, що останній, внаслідок порушення п. п. 2.1а ПДР, повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи на те права (керування таким транспортним засобом).

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки є недоведеними, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи положення ст. 251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної постанови.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддано стягненню - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар