Справа №: 385/126/24 Провадження № 3/385/118/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2024 року м. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського районного відділу поліції в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, зареєстрованої та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 241412 від 06.01.2024 ОСОБА_1 03.01.2024 о 10 год 40 хв по АДРЕСА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме неповнолітня ОСОБА_3 неодноразово залишала своє місце проживання, при цьому нічого не пояснювала та тікала у невідомому напрямку і могла спричинити собі шкоди, тому ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 150 СК України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу ВАВ № 241411 від 06.01.2024 02.01.2024 о 07 год 00 хв в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 29.12.2023 та 02.01.2024 залишила місце проживання, нікому не пояснюючи та не повідомивши про своє місцезнаходження, мати жодних дій не здійснювала щодо пошуків дитини, чим ОСОБА_3 могла спрчинити собі шкоди, чим ОСОБА_1 порушила вимоги, передбачені ст. 150 СК України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Враховуючи, що до суду надійшло дві справи про вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП, та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то відповідно до ст. 36 КУпАП слід об`єднати справи 385/126/24 та 385/127/24 в одне провадження та присвоїти справі № 385/126/24 (провадження № 3/385/118/24).

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину заперечила, вказавши, що вкладає всі зусилля в виховання дітей, зокрема і старшої доньки ОСОБА_3 , які в березні місяці виповниться 18 років. На даний час та є студенткою, навчається в м. Гайворон. Для створення якнайкращих умов для її навчання вона зняла квартиру в м. Гайворон, оскільки доньці було важко в гуртожитку знайти спільну мову з іншими дітьми, забезпечує необхідними речами, продуктами. Однак, незважаючи на всі зусилля, враховуючи перехідний вік доньки, та в період новорічних свят не виходила на зв`язок, попередньо повідомивши, що їде з друзями на святкування в м. Умань, тому вона налякавшись викликала поліцію, повідомила, про вказані обставини, в подальшому доньку було знайдено, а щодо неї було складено протоколи про адміністративні правопорушення. Також після цих вчинків доньки, вона з нею звернулась до дитячого психіатра та лікарем було встановлено відповідний діагноз доньці, про що надала консультаційний висновок спеціаліста від 06.02.2024. Пов`язує таку поведінку доньки в цей період саме відповідним розладом.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 184 КУпАП виходячи з наступного.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

В обґрунтування винуватості ОСОБА_1 за першим епізодом надано наступні докази: рапорт інспектора з ЮП СП Голованівського РВП Д. Хоменко від 06.01.2024 про те, що на її розгляді знаходяться матеріали звернення ОСОБА_1 від 02.01.2024 про те, що зникла її донька ОСОБА_3 , 2006 р.н., в подальшому ОСОБА_3 було знайдено в м. Умань та передано матері; рапорт від 03.01.2024 за яким 03.01.2024 о 10:39 до ВП № 1 м. Гайворон надійшло повідомлення ОСОБА_3 про те, що сьогодні вранці (03.01.2024) ОСОБА_3 пішла додому та до цього часу не повернулась. В ході проведення розшукових дій її було виявлено на зупинці громадського транспорту в м. Гайворон та передано матері; заяву ОСОБА_1 від 03.01.204 якою вона повідомила, щодо звернення на лінію 102, що її доньку знайдено та претензій до нікого вона не має; пояснення ОСОБА_1 від 03.01.2024, з яких вбачається, що 03.01.2024 вона з донькою ОСОБА_3 проводили її хлопця ОСОБА_4 до автобусної зупинки, під час цього донька розвернулась та втекла, вони спробували її шукати та після години пошуку повідомили про зникнення поліцію та надалі працівники поліції доньку знайшли; пояснення ОСОБА_3 від 03.01.2024, з яких вбачається, що 03.01.2024 біля 07:10 вона з матір`ю пішли провести її хлопця ОСОБА_4 на автобус; під час цього вона пішла від них, чому пояснити не може.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_1 за другим епізодом надано наступні докази: рапорт від 02.01.2024 за яким 02.01.2024 о 07:08 надійшло повідомлення ОСОБА_1 про зникнення 01.01.2024 її доньки ОСОБА_3 ; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02.01.2024, за яким ОСОБА_1 повідомила, що 01.01. та 02.01.2024 відсутній зв`язок з донькою ОСОБА_3 , яка проживає в АДРЕСА_2 ; письмове пояснення ОСОБА_1 від 02.01.2024, яка пояснила, що 01ю.01.2024 донька зателефонувала та повідомила, що в неї все добре та вона знаходиться в м. Умань, після цього зв`язок відсутній, тому вона звернулась до поліції; пояснення ОСОБА_3 від 02.01.2024, з яких вбачається, що вона святкувала новий рік в м. Умань, про що повідомила маму телефоном, надалі телефон розрядився та вона не мала можливості зателефонувати; рапорт інспектора з ЮП СП Голованівського РВП Д. Хоменко від 06.01.2024 про те, що на її розгляді знаходяться матеріали звернення ОСОБА_1 від 02.01.2024 про те, що зникла її донька ОСОБА_3 , 2006 р.н., в подальшому ОСОБА_3 було знайдено в м. Умань та передано матері.

Також в матеріалах справи наявна характеристика ОСОБА_1 за місцем проживання, яка є посередньою та характеристика неповнолітньої ОСОБА_3 за місцем навчання, з якої вбачається, що вона схильна до усамітнення , їй важко дається налагоджувати контакти з оточуючими, мало здатна до конструктивного спілкування з іншими людьми.

Дослідивши обставини, зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення, долучені докази, суд доходить такого висновку.

Ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Дана норма є банкетною, тобто в ній закріплюються лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, слід звертатися до норм іншого нормативного акта іншої галузі права.

В фабулі протоколів вказані посилання на положення ст. 150 СК України, від виконання яких, згідно протоколів, ухилилась ОСОБА_1 .

Ст. 150 СК України встановлює, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

На переконання суду, не доведеного фактів того, що тимчасове залишення свого місце проживання та не повідомлення про своє місцезнаходження неповнолітньою сімнадцятирічною ОСОБА_3 , яка є студенткою та у зв`язку з навчанням ще й проживає в іншому населеному пункті, є наслідком ухилення матері ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків. При цьому суд враховує обставини, зазначені в характеристиці неповнолітньої з місця навчання та висновок лікаря психіатра, з яких вбачається наявність певних об`єктивних відхилень в поведінці неповнолітньої ОСОБА_3 .

Відповідно цього недостатньо для обвинувачення матері у свідомому невиконанні своїх батьківських обов`язків.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, частиною першою статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до частини другої статті 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями частини третьої статті 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Висновки викладені Європейським судом справедливості у відповідності до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до виконання державною Україна.

Таким чином, оскільки суд не вправі самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення щодо вказаних обставин, а учасниками провадження їх надано не було, слід виснувати про вичерпання судом усіх визначених законом можливостей щодо збору доказів, а отже наявності підстав для розгляду справи за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі належить закрити відповідно до пункту 1 статті 247, пункту 3 частини першої статті 284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.

Керуючись статями 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

об`єднати справи 385/126/24 та 385/127/24 в одне провадження та присвоїти справі № 385/126/24 (провадження № 3/385/118/24).

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Суддя : М. В. ВЕНГРИН

Дата документа 08.02.2024