Провадження №: 3/755/7697/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" грудня 2024 р.місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Вовк О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду міста Києва, справу про адміністративне провадження, яка надійшла з Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 622229 від 15 грудня 2024 року, ОСОБА_2 15 грудня 2024 року о 12-45 год., за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство стосовно матері, а саме: кричав та ображав, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 173-2 КУпАП.

До протоколу долучені письмові пояснення потерпілої ОСОБА_3 , у яких вона зазначила, що 15 грудня 2024 року у неї із сином ОСОБА_1 стався конфлікт, у ході якого він почав кричати і обзивати.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, не визнав та пояснив, що його матір - ОСОБА_3 вважає його хворим та постійно звинувачує у знищенні її майна та створенні конфліктних ситуацій. 15 грудня 2024 року він не кричав і не ображав ОСОБА_3 , а лише запропонував спільно звернутись до психолога і психіатра для обстеження за рекомендацією лікаря. На що ОСОБА_3 обурилась та пішла з дому, а згодом повернулась з працівниками поліції, яким повідомила, що він вчинив конфлікт у ході якого почав кричати на неї та обзивати.

Враховуючи викладене, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до такого.

Згідно зі статтею 245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями статті 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктами 3 та 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненність, нездатність захистити себе або завдали шкоди психіному здоров`ю особи.

Згідно частини другої статті 173-2 КУпАП (в редакції на день складення протоколу) передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень.

Отже, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Разом з цим слід зазначити, що конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Зміст сімейного конфлікут складають: міжособисті відносини і правові і моральні обов`язки, які пов`язані із реалізацією функцій сім`ї, а саме: репродуктивної, виховної, господарсько-економічної, реактивної (взаємодопомога, підтримка здоров`я, організація відпочинку) комунікативної і регулятивної.

Сімейний конфлікт є однією з найпоширеніших форм кофлікту. Таким чином, конфлікт у сім`ї - це протиборство між членами сім`ї на основі зіткнення протилежно спрямованих мотивів та поглядів.

Отже, різниця між домашнім насильством та сімейним конфліктом полягає у тому, що домашнє насильство є результатом свідомих дій кривдника, який налаштований не на розв`язання конфлікту, а на вчинення дій або бездіяльності, що викличуть у постраждалої особи, зокрема побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинять емоційну невпевненність, не здатність захистити себе.

З протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАД № 622229 від 15 грудня 2024 року, убачається, що ОСОБА_2 15 грудня 2024 року о 12-45 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство стосовно матері, а саме: кричав та ображав, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 173-2 КУпАП.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною другої статті 173-2 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу. Тобто, вчинення насильства в сім`ї характеризується наміром, коли особа усвідомлює протиправність своїх дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, передбачає порушення охоронюваних законом прав потерпілого наслідком чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, бажає цього або свідомо допускає настання таких наслідків.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_3 , які по суті є єдиною підставою для складання протоколу стосовно ОСОБА_1 , 15 грудня 2024 року між нею та її сином виник конфлікт.

З огляду на викладене, обставин, які б свідчили про умисні дії ОСОБА_1 , направлені на здійснення домашнього насильства стосовно ОСОБА_3 , шляхом словесних образ, якими б він навмисно спричинив матері емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та можливість завдання шкоди її психічному та фізичному здоров`ю, судом не встановлено.

Таким чином, на переконання суду, в діях ОСОБА_1 був відсутній умисел на вчинення домашнього насильства, а в даному випадку мав місце сімейний конфлікт.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять жодних доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що судом не було встановлено в діях ОСОБА_1 ознак вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 245, 247, 251-252, 280, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною другою статті 173-2 КУпАП закрити з підстав, передбачених пунктом першим частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва О.І. Вовк