Справа № 525/1474/24
Провадження №3/525/663/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2024 селище Велика Багачка

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка матеріали, які надійшли від ГУ ДПС у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , директора ТОВ «ГАРАНТ-2005», проживаючого по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягався,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №10744 від 18.11.2024, 05.11.2024 о 11 год. 00 хв. під час проведення планової виїзної документальної перевірки ТОВ «Гарант-2005» було виявлено, що ОСОБА_1 здійснив порушення ведення податкового обліку, а саме: п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п.п. 192.1.1. п. 192.1 ст. 192, п. 198.5 ст. 198 ПК України, внаслідок чого занижено ПДВ на суму 87767 грн., у тому числі за липень 2020 року в сумі 19869 грн., за вересень 2020 року в сумі 9579 грн., грудень 2020 року в сумі 28058 грн., за січень 2022 року в сумі 30261 грн.; п.п. 192.1.1. п. 192.1 ст. 192, п. п. 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 ст. 198 ПК України, внаслідок чого завищено р. 21 у сумі 242389 грн., у тому числі за червень 2024 року в сумі 242389 грн.; п. 198.5 ст. 198, п. 201.1, 201.7, 201.10 ст. 201 ПК України, внаслідок чого не виписані та не зареєстровані в ЄРПН накладні на загальну суму обсягу постачання (без ПДВ) 1391309,57 грн., у тому числі за жовтень 2020 року 245000,00 грн., червень 2024 року 1146309,57 грн.; п.п. 141.9.2 п. 141.9 ст. 141, п.п. 297-1.5, 297-1.7 ст. 297-1, п. п. 292-1.1, 292-1.2 ст. 292-1, п.п. 293.9.1 п. 293.9 ст. 293, п. 294.1 ст. 294, п.п. 295.9.1, 295.9.2, 295.9.5 п. 295.9 ст. 295, п.п. 297-1.5, 297-1.7 ст. 297-1 ПК України, внаслідок чого занижено єдиний податок в розмірі 708633,44 грн., у тому числі за 2023 рік у розмірі 708372,98 грн., за 2024 рік у розмірі 260,46 грн.; п.п. 54.2 ст. 54, п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України, внаслідок чого несвоєчасно перераховано ПДФО в сумі 1009004,16 грн. по нарахованим та не виплаченим паям в грудні 2022 року; п. 54.2 ст. 54, п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, абз. «а» п. 176.2 ст. 176, п.п. 1.5, 1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, внаслідок чого несвоєчасно перераховано військовий збір в сумі 84083,53 грн. по нарахованим та не виплаченим паям в грудні 2022 року; п.п. 266.1.1 п. 266.1, абз. «є» п.п. 266.2.2 п. 266.2, п.п. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 ПК України, внаслідок чого занижено податок на нерухоме майно, на загальну суму 41307,85 грн., в тому числі за 2022 рік 1762,04 грн., за 2023 рік 21795,10 грн., за 1 півріччя 2024 17750,71 грн.; п. 285.1 ст. 285, п. п. 286.2, 286.4 ст. 286, п. 288.1, 288.7 ст. 288 ПК України, внаслідок чого занижено орендну плату за землю в розмірі 18225,60 грн., у тому числі за 2023 рік 18225,60 грн.; п. 286.2, 286.4 ст. 286, п. 288.7 ст. 288 ПК України, внаслідок чого встановлено несвоєчасну сплату узгоджених сум грошових зобов`язань по орендній платі за землю всього в сумі 67730,88 грн., у тому числі по декларації за 2022 рік в розмірі 67730,88 грн.; абз. «е» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1. п. 168.1 ст. 168, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України, внаслідок чого загальна сума додатково визначеного податку на доходи фізичних осіб із сум виплаченого додаткового блага становить 53780,49 грн., у тому числі за жовтень 2020 року у сумі 53780,49 грн.; абз «е» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1. п. 168.1 ст. 168, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 з урахуванням вимог п.п. 1.4, 1.5, 1.6 п. 16-1 підрозділу ХХ ПК України, внаслідок чого загальна суму додатково визначеного військового збору із сум виплаченого додаткового блага становить 4565,22 грн., у тому числі за жовтень 2020 року у сумі 4565,22 грн.; п. 16.1 ст. 16, п. 49.2 ст. 49, п. 294.1 ст. 294, п.п. 295.9.1., 295.1.2, п. 295.9 ст. 295 ПК України, оскільки не подано ГУ ДПС у Полтавській області (Гадяцька ДПІ) податкову декларацію з єдиного податку за 2023-2024 роки; п.16.1 ст. 16, п. 49.2 ст. 49, п. 285.1 ст. 285, п.п. 286.2, 286.4 ст. 286 ПК України, оскільки не подано податкову декларацію з орендної плати за землю за 2023 рік та несвоєчасно подано податкову декларацію з орендної плати за землю за 2024 рік до ГУ ДПС у Полтавській області (Гадяцька ДПІ).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Суд, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, прийшов до переконання про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1ст. 163-1 КУпАП встановлена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Частина 1 ст. 256 КУпАП містить вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків та потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, за змістом ч.1 ст. 163-1 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, в тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

До протоколу про адміністративне правопорушення, як доказ вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні додано Акт документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 05.11.2024 №15733/16-31-07-01-02/32548393.

Будь-які інші докази, окрім зазначеного акту та протоколу про адміністративне правопорушення, у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові ВС від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Із матеріалів справи установлено, що акт перевірки не підписаний представником ТОВ «Гарант-2005», відомостей про направлення ТОВ «Гарант-2005» примірника акту та отримання його адресатом у матеріалах справи відсутні, лише міститься посилання на те, що акт має бути направлений поштою. Відсутні відомості про те, чи подавалися ТОВ «Гарант-2005» заперечення на вказаний акт перевірки. На підставі вказаного акту перевірки від 05.11.2024, 18.11.2024 складений протокол про адміністративне правопорушення, проте відомості про винесене податкове повідомлення-рішення, відсутні.

Відповідно до вимог ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Зі змісту статті 62 Конституції України вбачається, що ніхто не може бути підданий покаранню інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі «Карелін проти Росії» від 20.09.2016).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 163-1, 247, 251, 283-285 КУпАП,

у х в а л и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Прасол