ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Філіпчука Я.Я., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Клецька Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Клецька Ю.С. на постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 11 січня 2024 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, уродженця с. Шипинці Кіцманського району Чернівецької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 11 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану постанову захисник Клецько Ю.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй скарзі апелянт посилається на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є незаконним, оскільки проведений з порушенням порядку, передбаченого Інструкцією.

Вказує, що під час складання протоколу, працівники поліції належним чином не роз`яснили ОСОБА_1 суть правопорушення та його права передбачені ст.268 КУпАП і ст.63 Конституції України.

Зазначає, що в матеріалах справи міститься письмове направлення до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з відміткою про доставку, однак відсутній висновок медичного закладу щодо результатів проведення медичного огляду.

Додає, що всупереч вимогам закону, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

_______________________________________________________________________________________

ЄУНСС 726/3065/23 Головуючий у І інстанції Байцар Л.В.

Провадження №33/822/80/24 Доповідач Марчак В.Я.

Таким чином, вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставини, встановлені Судом першої інстанції.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 18.12.2023 року о 00 год. 06 хв., в м. Чернівці по вул. Хотинській, 31 керував транспортним засобом «ВАЗ 21134» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Результат 0,91 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Клецько Ю.С. підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Мотиви Суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.

Відповідно до п.2.9.а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цієї заборони тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засідання апеляційного суду ОСОБА_1 підтвердив, що 18 грудня 2023 року випив пляшку пива та після цього сів за кермо автомобіля. Зазначив, що після проведеного огляду вказав поліцейським, що не згідний з результатом огляду.

Незважаючи на доводи апеляційної скарги та пояснення ОСОБА_1 , його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вірно встановлена судом першої інстанції та підтверджується наявними у справі доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №035060 від 18 грудня 2023 року, ОСОБА_1 18 грудня 2023 року о 00 год. 06 хв., в м. Чернівці по вул. Хотинській, 31 керував транспортним засобом «ВАЗ 21134» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alkotest Drager 7510(0436) Тест №547, результат 0,91 проміле. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом залишення транспортного засобу на місці зупинки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9А ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ( а.с.1).

З протоколом ОСОБА_1 ознайомився, що засвідчив своїм підписом.

Протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення, а тому є належним і допустимим доказом у справі.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд проводився за допомогою приладу Alkotest Drager ARLM 0436. Результат огляду позитивний 0,91 проміле( а.с.2).

З роздруківки Drager Alkotest 7510, прилад №ARLM-0436 вбачається, що результат тесту водія ОСОБА_1 на алкоголь позитивний, вміст алкоголю становить 0,91 ‰ (а.с.3).

З результатом огляду ОСОБА_1 погодився, що засвідчив своїм підписом у відповідних графах акту огляду та роздруківки Drager.

Крім того, факт проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом, долученим працівниками поліції до матеріалів справи.

З даного відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції в комендантську годину. В ході спілкування, поліцейськими у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, на що останній вказав, що він випивший. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер ОСОБА_1 погодився. За результатами огляду, ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння 0,91 проміле. Після проходження огляду ОСОБА_1 вказав, що згідний з результатом, що також і засвідчив своїм підписом в акті огляду та на роздруківці драгера під час оформлення адміністративних матеріалів. Окрім цього, з відеозапису встановлено, що працівники поліції відсторонили ОСОБА_1 від керування шляхом залишення автомобіля на місці зупинки ( а.с.7).

Таким чином, апеляційний суд вважає відеозапис з бодікамер належним та допустимим доказом у справі, оскільки відеозапис є повним, на ньому зафіксовано момент руху та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення поліцейськими у водія ознак алкогольного сп`яніння, процедуру огляду, роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 КУ, зафіксовано повний хід спілкування поліцейських з водієм.

Всупереч доводам апелянта, з вказаного відеозапису вбачається, що працівниками поліції були роз`яснені ОСОБА_1 права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Даний факт також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення у якому вказано, що ОСОБА_1 надасть пояснення у суді згідно з ст. 63 Конституції України, що свідчить про його обізнаність із правами.

Посилання захисту на те, що згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 було доставлено у медичний заклад, однак в матеріалах справи відсутній висновок медичного закладу щодо результатів проведення медичного огляду не заслуговують на увагу.

Пунктом 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними

в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Таким чином, дане направлення є тільки підставою для проведення медичного огляду, заповнене у відповідності до Інструкції і не свідчить про доставку ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 погодився на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, погодився з результатом огляду, не клопотав про проходження повторного огляду у медичному закладі через не погодження з результатом, тому у поліцейських не виникало обов`язку щодо направлення його до медичного закладу для повторного огляду.

Отже, підстав вважати даний огляд незаконним у апеляційного суду немає та стороною захисту не надано доказів цього факту.

Посилання апелянта про те, що водія не було відсторонено від керування, апеляційний суд вважає безпідставними.

З відеозапису працівників поліції встановлено, що після оформлення матеріалів справи, поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 , що він відстороняється від керування та не має права керувати, тому автомобіль залишається на місці зупинки.

Окрім того, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 від керування відсторонений шляхом залишення транспортного засобу на місці зупинки. Також у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія на надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, яке він отримав, що затвердив своїм підписом у відповідній графі протоколу.

Щодо доводів про відсутність в матеріалах справи акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, апеляційний суд зауважує, що тимчасове затримання транспортного засобу, яке регламентоване ст. 265-2 КУпАП не містить вимоги затримувати транспортний засіб при вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов переконливого висновку, що наявні у справі докази є послідовними, взаємоузгодженими та у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на ряд порушень, допущених поліцейськими та районним судом, однак вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи та спростовують доводи апелянта.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до ст.33 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Клецька Ю.С. залишити без задоволення.

Постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 11 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

07.02.2024 року

(дата засвідчення копії)