ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2024Справа №607/23319/24

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюк В.М., розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 152095 від 16 жовтня 2024 року, 16 жовтня 2024 року близько 13 год. 38 хв. на А/Д М09 2 км 800 м керував автомобілем Kia Lotze н.з. НОМЕР_1 та будучи причетним до ДТП зі слів вжив алкоголь, а саме «сто грам горілки», до проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці із застосуванням технічного приладу Alcotest 7510 OIML ARLM-0400 (повірка дійсна до 02.11.2024) та проведення такого огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.10 є Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Верес М.Я., подав суду клопотання про закриття провадження у справі, в якому вказує, що водій ОСОБА_1 в момент ДТП не відчув зіткнення автомобілів, пошкодження було незначне. Вина водія за ст.122-4 КУпАП не встановлена, адміністративна справа закрита, в постанові суду, яка набрала законної сили вказано, що водій не відчув зіткнення з іншим транспортним засобом.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до п.2.10 є Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Диспозицією ч.4 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Отже, при розгляді справи необхідно встановити факт наявності залишення місця ДТП (склад правопорушення за ст.122-4 КУпАП) та факт вживання алкоголю водієм після ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

За наведеного, обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП, є підтверджений належними, допустимими та беззаперечними доказами факт вживання водієм транспортного засобу алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди саме за його участю.

Зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, до матеріалів справи долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 152095 від 16 жовтня 2024 року; відеозапис з місця події; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 16 жовтня 2024 року; свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 1731 083 23 від 02 листопада 2023 року; письмові пояснення ОСОБА_2 від 16 жовтня 2024 року; схема місця ДТП, яка сталась 16 жовтня 2024 року; протокол огляду транспортного засобу від 16 жовтня 2024 року; копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №152112 від 16 жовтня 2024 року; копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №152128 від 16 жовтня 2024 року; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ББА №050033 від 16 жовтня 2024 року; витяг з ІПНП України електронного рапорту від 29 жовтня 2024 року; рапорт поліцейського.

На переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи та відеозапис не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки не містять доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню у даній справі.

Надаючи оцінку наявному в матеріалах справи відеозапису із нагрудних камер працівників поліції, суд враховує, що на такому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Поряд з цим, відомості про факт вживання ОСОБА_1 алкоголю після залишення місця ДТП за його участю, на вказаному відеозаписі відсутні, у зв`язку з чим наявна на ньому інформація винуватість ОСОБА_1 у вживанні водієм транспортного засобу алкоголю після ДТП за його участю не доводить.

Інші долучені до матеріалів справи письмові документи суд вважає також не достатньо переконливими в якості доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке встановлює ч.4 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Долучене до протоколу свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та не містить жодних доводів на підтвердження обставин, викладених у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення, а тому доказового значення у справі не мають.

Рапорти поліцейських Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, суд вважає неналежними доказами у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки такі відносяться до внутрішніх службових документів органів Національної поліції.

Так, наявні у матеріалах справи письмові пояснення ОСОБА_2 , схема місця ДТП та протокол огляду транспортного засобу, підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, оскільки з досліджених матеріалів справи, в тому числі із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, відсутні докази, які б підтверджували факт вживання алкоголю ОСОБА_1 , після вчиненого ДТП, не надано докази на підтвердження факту вживання алкогольних напоїв та алкогольного сп?яніння.

Крім того з наданих відеоматеріалів вбачається, що ОСОБА_1 , від проходження на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовився.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №152095 від 16 жовтня 2024 року вбачається, що 16 жовтня 2024 року близько 13 год. 38 хв. на А/Д М09 2 км 800 м керував автомобілем Kia Lotze н.з. НОМЕР_1 та будучи причетним до ДТП зі слів вжив алкоголь.

Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі №607/23322/24 від 29.11.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф в розмірі 850 грн. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУПАП, закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв?язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як видно, жодних інших доказів на підтвердження порушення ОСОБА_3 вимог пункту 2.10 є Правил дорожнього руху, за викладених у складеному щодо нього протоколі обставин, суду не надано.

Зі змісту ст.266 КУпАП слідує, що цей факт може підтверджуватися результатами огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем в закладі охорони здоров`я.

Як видно, у даному випадку, ОСОБА_1 не пройшов у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння ні на місці зупинки, ні в медичному закладі.

Відсутність фіксації працівниками поліції факту вживання ОСОБА_1 алкоголю виключає доведеність вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати, уточнювати на шкоду ОСОБА_1 викладену у протоколі про адміністративне правопорушення фабулу, яка по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні правопорушення.

Таким чином, обставини, викладені у протоколі серії ЕПР1 №152095 від 16 жовтня 2024 року,не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

За наведеного, сам по собі складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП, не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певних діянь, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

За наведеного та оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки не надано належних доказів його вини в скоєнні цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.7, 9, 247, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяВ. М. Братасюк