ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/5211/24 Номер провадження 33/814/1302/24Головуючий у 1-й інстанції МАХАНЬКОВ О. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою ОСОБА_1 на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 листопада 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 23 вересня 2024 року о 22:46 год. в м. Кременчуці по вул. Чкалова. 1Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Sierra», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, дуже розширені зіниці, що не реагують на світло, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (шляхом ухилення від здачі біологічної речовини (сечі), чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження по справі, в зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Вказує про відмінність ознак наркотичного сп`яніння, зазначених в протоколі та постанові суду, що на його думку свідчить про не дослідження судом обставин справи.

Вважає, що з боку працівників поліції відбулася провокація, які фактично відмовили його від здачі аналізу для проведення лабораторного дослідження та ввели в оману, не роз`яснивши відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол серії ЕПН №135521 складений 23.09.2024 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

висновок КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» №518 від 23.09.2024 щодо відмови ОСОБА_1 від проходження лабораторного етапу обстеження,

записи з бодікамер працівників поліції та відеореєстратора поліцейського автомобіля,

зобов`язання водія ОСОБА_1 щодо не керування ТЗ до повного протрезвіння,

рапорт поліцейського.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані під час апеляційного розгляду.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідоме ненадання особою біологічного матеріалу (сечі) для дослідження та проведення лікарем його огляду на стан наркотичного сп`яніння 21.12.2023 року після 21:00 год., оскільки з моменту зупинки транспортного засобу пройшов тривалий час, протягом якого у особи із задовільним станом здоров`я фізіологічно виробляється сеча в достатній кількості для проведення огляду на стан сп`яніння.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи відеозаписів, автомобіль «Ford Sierra», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у зв`язку з проїздом перехрестя на заборонений сигнал світлофора, що в подальшому стало підставою для складання постанови серія ЕНА №3117858 та накладення штрафу у розмірі 510 грн.

Під час спілкування з водієм, у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився.

По прибуттю до закладу охорони здоров`я водій був оглянутий лікарем та здав біологічний матеріал (сечу) для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Після проведення експрес тесту, результат виявився позитивним на канабіс (22:35 год) і лікар повідомив, що для подальшого дослідження необхідно додати 80 мл. сечі.

Працівником поліції було роз`яснено при цьому водієві, що в разі проведення лабораторного дослідження в м. Полтаві, водія буде поставлено на наркооблік, а тому в нього є 2 варіанти - здача сечі для лабораторного дослідження або відмова від проходження огляду. Але в будь якому разі на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказані роз`яснення поліцейського ОСОБА_1 повідомив, що відмовляється від проходження огляду, що в даному випадку є свідомим вибором особи, якій роз`яснено правові наслідки такої відмови.

В свою чергу висловлена водієм відмова від проходження огляду стала підставою для складання протоколу за ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта щодо відмінностей зазначення ознак наркотичного сп`яніння в протоколі поліцейського та в постанові суду не беруться апеляційним судом до уваги як підстави, що виключають факт скоєння адміністративного правопорушенняза ст. 130 КУпАП.

Посилання правопорушника на провокацію з боку працівника поліції, який нібито відмовив його від подальшої здачі сечі для проведення остаточно огляду є безпідставними.

Відповідно до п. 1.3 Інструкції про порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, підставою для постановки на облік таких осіб є встановлення діагнозу «наркоманія», «токсикоманія» або стану наркотичного сп`яніння.

Згідно п.п. 7, 8 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

З долученого відеозапису з бодікамери працівника поліції вбачається, що останнім було роз`яснено водію наслідки подальшого лабораторного дослідження з огляду на позитивний результат тесту, а саме постановка на облік та запропоновано 2 варіанти розвитку події. На що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, незважаючи на те, що поліцейський повідомив йому, що все одно буде складено протокол за ст. 130 КУпАП.

Жодних дій які-б свідчили про провокацію з боку працівника поліції апеляційним судом не встановлено. Апеляційний суд також звертає увагу, що на питання ОСОБА_1 «А что лучше?», тобто проведення лабораторного дослідження чи відмова, поліцейський відповів «Я не можу вам рекомендувати», що свідчить про свідомий вибір водія від проходження огляду, зважаючи на висловлену ним в подальшому відмову в присутності лікаря, що і було зафіксовано в висновку №518.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна