Справа № 331/3885/24
Провадження № 3/331/1566/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції за протоколом серії ААД №886830 від 15.06.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до опису протоколу серії ААД №886830 від 15.06.2024 року 15.06.2024 року о 05 год. 31 хв. в м. Запоріжжя, вул.. Шкільна, біля буд. 44А водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року, постановою ЕАТ №8092870 від 07.11.2023 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, таким чином порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, стосовно ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу зазначену в протоколі.

У судове засідання з`явився захисник особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 . Подав суду письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 06.12.2023 отримав посвідчення водія (номер документу НОМЕР_2 ), відповідно до якого він має право керувати транспортними засобами категорії С та С1, на підтвердження чого надав суду фотознімки за стосунку «Дія», що підтверджують отримання відповідного посвідчення. Посилаючись на Постанову КМУ №348 від 22.03.2022 зазначив що не можливо однозначно стверджувати про відсутність у ОСОБА_1 права кеупрвання транспортними засобами.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Згідно визначення поняття водій, яке надане у Правилах дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною другою статті 126 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною п`ятою статті 126 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Судом враховується, що у Рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08 червня 1976 року, Європейський суд з прав людини сформував критерії (тест Енгеля), для визначення поняття «кримінальне обвинувачення». для цілей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод поняття «кримінальне обвинувачення» має автономне значення, а не обмежується лише кваліфікацією «криміналу» згідно з національним законодавством. При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією. Наприклад, обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції і т.д. Таким чином, протокол, що є предметом розгляду у цій справі є, з урахуванням «тесту Енгеля», кримінальним обвинуваченням, і суд має забезпечити гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції.

Складом адміністративного правопорушення є передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Згідно долученого до матеріалів справи скрін-шоту із за стосунку «Дія» ОСОБА_1 06.12.2023 отримав посвідчення водія (номер документу ВХН 459098), відповідно до якого він має право керувати транспортними засобами категорії С та С1.

Крім того, згідно копії військового квитка НОМЕР_3 від 25.05.2023 ОСОБА_1 проходить військову службу за мобілізацією та здійснює захист території України від агресії російської федерації, має посвідчення водія категорії «С» та «С1», а отже має навики керування транспортними засобами. У зв`язку з перебуванням на військовій службі на даний час позбавлений можливості отримати посвідчення категорії "В".

Відповідно до п. 2.13 ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій:

В автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

C призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Відповідно до постанови КМУ № 348 від 22.03.2022 "Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 3 березня 2022 р. № 184", було внесено зміну до постанови Кабінету Міністрів України від 3 березня 2022 р. № 184 "Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами", та доповнено її пунктом 1-1 такого змісту: "1-1. Установити, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії C, C1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії B.

Таким чином, аналізуючи положення постанови КМУ № 348 від 22.03.2022 "Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 3 березня 2022 р. № 184", водії категорії "В" у період воєнного стану, яких допущено до керування транспортними засобами категорії C, C1 на території України знаходяться у більш "привілейованому" стані ніж водії категорії "С", які, по суті, обмежуються у керуванні транспортними засобами категорії "B".

Виходячи з системного аналізу вищезазначених положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правил дорожнього руху України, змін, які були внесені постановою КМУ № 348 від 22.03.2022, які діють на період воєнного стану та відповідно до яких до керування транспортними засобами категорії C, C1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії B, зважаючи на те, що категорія "В" вимагає менших навичок керування транспортним засобом ніж категорія "С", виходячи із загального принципу верховенства права, суд приходить до висновку, що у даному конкретному випадку, враховуючи особу правопорушника, враховуючи, що такі дії були вчинені в період дії воєнного стану, не може підлягати відповідальності особа, яка має відповідну категорію С та керує транспортним засобом категорії В.

Санкція статті, яка передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП є безальтернативною та, у даному конкретному випадку, якщо застосувати формальний підхід у застосуванні вказаної норми права, на думку суду, буде порушено ст. 1 КУпАП щодо завдань Кодексу та не буде досягнуто головної мети адміністративного стягнення, що передбачено ст. 23 КУпАП, а саме того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За такого, як особа, яка має право керувати транспортними засобами категорії С1, С, ОСОБА_3 міг розраховувати на дзеркальний дозвіл на керування транспортними засобами категорії В. В противному випадку ОСОБА_3 міг вважати себе таким, що піддався дискримінації. При цьому суд враховує, що вимоги до водіїв категорій С1, С є більш суворими, ніж до водіїв категорії В.

У відповідно з ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 30, 34, 35, ст.126, 283-284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.М. Кольц