Справа № 306/2814/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
02.02.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке подав захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Шимко А.О.,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого,
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, - у виді штрафу в розмірі 17 000 грн ( сімнадцять тисяч гривень 00 коп) із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).
Відповідно до постанови, 11 листопада 2023 року, приблизно о 18:10 год, у м. Свалява по вул. Визволення, ОСОБА_1 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості для руху та з"їхав у кювет, що призвело до механічного пошкодження автомобіля. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП.
Адвокат Шимко А. О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення. Вказує на те, що розгляд справи відбувся без їх участі, жодних повідомлень про розгляд справи місцевим судом ОСОБА_2 не отримував, зі змістом судового рішення сторона захисту ознайомилась лише 16.01.2023, після того, як адвокат Шимко А. О. звернувся до суду із заявою про ознайомлення із результатами розгляду справи. З огляду на вищевказане, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 14.12.2023.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений через поважні причини. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, якщо його пропущено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).
Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 було відомо, що відносно нього складені протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, і те, що справа розглядатиметься у Свалявському районному суді Закарпатської області, про що свідчать зміст протоколів та підписи ОСОБА_1 , які підтверджують те, що ОСОБА_1 ознайомлений з процесуальними документами.
Однак, зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що 14 грудня 2023 ні ОСОБА_1 , ні його захисник, адвокат Шимко А. О., не з`явились на розгляд справи, заяву про відкладення судового засідання на інший день не направляли. Окрім цього, матеріалами справи підтверджується, що вказані особи упродовж майже трьох тижнів з дня винесення оскаржуваної постанови не цікавились результатом розгляду справи, не вживали заходи, щоб дізнатися про стан її розгляду, та жодним чином не реалізували своє право на доступ до судового рішення та оскарження його в апеляційному порядку у межах визначеного строку відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП. Так, відповідно до матеріалів справи, після отримання пропозиції про добровільне виконання постанови від 27.12.2023, надісланої на адресу ОСОБА_1 судом першої інстанції, адвокатом Шимко А. О. 09.01.2024 направлено на адресу місцевого суду клопотання про повідомлення його щодо стану розгляду справи відносно ОСОБА_1 .
Апеляційним судом береться до уваги те, що сторона захисту, всупереч вимогам ст. 294 КУпАП, не подавала апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 14 грудня 2023 року відносно ОСОБА_1 , а адвокат Шимко А. О. лише подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
При цьому, можливість поновлення строку на апеляційне оскарження закон пов`язує з тим, чи обставини, внаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/ труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2023 року, є день її проголошення, а не отримання її копії, і будь-яких підстав вважати, що такий строк ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Шимко А. О. пропустили через поважні причини немає.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що наведені апелянтом обставини не перешкоджали реалізації права ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у передбачений ст. 294 КУпАП строк.
Поряд із тим, апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення. При цьому апеляційний суд з огляду на вищенаведене, не може зобов`язати сторону захисту - ОСОБА_1 та адвоката Шимко А. О. подати апеляційну скаргу на судове рішення.
Існування інших обставин, які би свідчили про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження, та про поважність причин неподання апеляційної скарги, апеляційним судом не встановлено, на такі сторона захисту не посилається у клопотанні про поновлення пропущеного строку.
На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказується.
При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд у порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.
Враховуючи те, що у клопотанні не наведено жодних переконливих доказів та мотивів про поважність причин, які позбавили ОСОБА_1 можливості оскаржити постанову суду в межах передбаченого законом строку, і те, що стороною захисту, у відповідності до ст. 294 КУпАП, судове рішення не оскаржується, оскільки апеляційну скаргу адвокат Шимко А. О. не подавав, апеляційний суд доходить висновку, що у поновленні строку слід відмовити.
Тому, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення не підлягає задоволенню.
Приймаючи рішення про необхідність відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження адвокату Шимко А. О. як особі, що подала клопотання, апеляційний суд також бере до уваги: положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які би підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Подане адвокатом Шимко А. О. клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, - залишити без задоволення та відмовити у поновленні пропущеного строку.
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2023 року, яке подав адвокат Шимко А. О. - повернути адвокату Шимко А. О., з усіма доданими до нього матеріалами, як особі, що їх подала, а також надіслати йому копію постанови.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН