ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М., розглянув матеріали, які надійшли з Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення за рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 03.06.2015, ОСОБА_1 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з 14.05.2015.

Окрім того, за рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 28.02.2020 змінено розмір аліментів, та стягувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення повноліття дитини. Які ОСОБА_1 не сплачує тривалий час, у зв`язку з чим утворилася заборгованість яка станом на 01.06.2024 становить 25604 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не ухилявся від сплати аліментів та протягом 2023-2024 перераховував на картку колишньої дружини аліменти в сумах 7620 грн., 9066 грн.. Про те, що він сплачував аліменти виконавчу службу не повідомив.

Опитана ОСОБА_4 пояснила, що протягом 2023-2024 ОСОБА_1 переказував аліменти, на її банківську картку, виконавчу службу про це не повідомляла, оскільки вважала, що саме ОСОБА_1 зобов`язаний був це здійснити.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, додатково надані документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

Диспозиція ст. 183-1 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення прав і свобод людини, зокрема права на повноцінне життя та всебічний розвиток особистості.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в несплаті передбачених законодавством платежів аліментів, одному з визначеного кола осіб, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Адміністративна відповідальність за несплату аліментів настає не за сам факт заборгованості (не сплати), або разової заборгованості, а за наявність заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Суб`єкт адміністративного правопорушення загальний.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується виною у формі умислу.

На спростування обставин викладених у протоколі ОСОБА_1 надав суду квитанції, які свідчать про переказ аліментів протягом 2023-2024 на банківський рахунок ОСОБА_4 , що підтверджено також поясненнями ОСОБА_4 .

Під час судового розгляду, суду не надано, як і не здобуто доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 а саме, що останній не сплачував аліменти, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч.1 КУпАП, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення його до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 ч.1 КУпАП., що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 183-1 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко