П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами протоколу складеного інспектором прикордонної служби 1 категорії групи віпс " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип В) ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип В) старшим сержантом ОСОБА_2 , відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання АДРЕСА_1 ,за ч.1 ст. 204-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 144489 від 02.10.2024 року ОСОБА_1 , інкримінується те, що останній вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП, а саме: о 09 год. 50 хв. 02 жовтня 2024 року був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 ) інспектором групи моніторингу обстановки на напрямку 260 прикордонного знаку на відстані 3000 метрів до державного кордону України за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза межами встановлених пунктів пропуску через державний кордон.

Своїми діями порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

У судовому засіданні інспектор, що складав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , повідомив, що він на місці затримання не був, він лише складав адмінматеріали, підписував протокол. Про причини затримання ОСОБА_1 , йому особисто не було відомо. Зазначив, що ОСОБА_1 , пояснив своє перебування у місця де його виявили та затримали, тим що йшов на роботу. Зазначив, що додаткових доказів щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення надати не може, інші обставини окрім зазначених у протоколі йому не відомі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , повідомив, що не мав наміру незаконно перетинати державний кордон України. У вказаний у протоколі час та дату він йшов на роботу, працює на будівництві не офіційно. Про причини його затримання та складання відносно нього протоколу за ч.1 ст. 204-1 КУпАП, йому не відомо. Зазначив, що повідомляв прикордонникам причини перебування саме в тому місці де його було затримано, зазначив що має можливість виїзду за кордон, оскільки є батьком трьох дітей. Однак не зважаючи на його пояснення, його було затримано та складено протокол. Просив провадження по справі закрити, оскільки правопорушення він не вчиняв.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , інспектора яким складались адміністративні матеріали, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 204-1 КУпАП, передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади .

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 о 09 год. 50 хв. 02 жовтня 2024 року був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 ) інспектором групи моніторингу обстановки на напрямку 260 прикордонного знаку на відстані 3000 метрів до державного кордону України за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза межами встановлених пунктів пропуску через державний кордон.

На підтвердження зазначених вище обставин до протоколу про адміністративне правопорушення надано протокол про адміністративне затримання, копію паспорту гр.. України ОСОБА_1 та письмові пояснення ОСОБА_1 .

Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається що він йшов на роботу через «желізну дорогу» в с. Оноківці та був затриманий працівниками прикордонної служби. Аналогічні за змістом письмові пояснення ОСОБА_1 подав через канцелярію суду. Також у судовому засідання ОСОБА_1 заперечив вину у вчиненні правопорушення, стверджував що наміру перетинати кордон у нього не було, тим більше незаконно, оскільки має можливість офіційно виїжджати за кордон.

Натомість матеріали справи окрім протоколу про адміністративне правопорушення та протоколу про адміністративне затримання жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення за яким складено протокол не містять.

Відсутні відео-, фото- з місця затримання ОСОБА_1 , матеріали справи не містять рапортів співробітників прикордонної служби котрі виявили останнього та затримували його.

Згідно ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади

Зі змісту наявних в матеріалах справи пояснень, його усних та письмових пояснень (наданих у судовому засіданні), вбачається категоричне заперечення ОСОБА_1 факту спроби незаконного перетину державного кордону, пояснюючи тим, що перебував у місці де був виявлений прикордонниками у зв`язку із прямуванням на роботу.

Доказів на спростування вказаної інформації так, само як і доказів на підтвердження спроби незаконного перетину ним ДКУ, наявність умислу в діях такої особи, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене доказів, того, що дії ОСОБА_1 будь-яким чином були спрямовані на спробу незаконного перетину ДКУ матеріали справи не містять.

При цьому, варто зазначити, що згідно пояснень ОСОБА_1 , наданих у судовому засіданні, він наголошував прикордонникам причини перебування у місці його затримання, вказане підтвердив ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 має постійне місце проживання, зі слів працює неофіційно на будівництві, згідно довідки від 31.05.2024 року має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, як багатодітний батько. Сам факт перебування особи за 3000 м. до державного кордону не може свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП. Адже протокол не містить доказів на підтвердження того, що ним вчинялися спроби на незаконний перетин кордону. Таку інформацію не міг підтвердити і у судовому засіданні ОСОБА_2 (посадова особа, який складав протокол про адміністративне правопорушення).

Таким чином, будь-яких належних та допустимих доказів, які б переконливо свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та інше.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин, суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_3 , за ч. 1 ст.204-1 КУпАПє сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст.62Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п.1 ч.1ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Отже, враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 , є недоведеною та не встановленою, відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суддя вважає, що у діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.9, 10, 172-15, 247, 251, 252, 280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за частиною 1 статті 204-1 Кодексу України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош