КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/5406/2024 Головуючий суддя у суді першої інстанції: Сергієнко Г.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю захисника Панкова Дмитра Володимировича, потерпілого ОСОБА_1 та його представника Ковалевської Дар`ї Сергіївни, розглянувши апеляційну скаргу представника потерпілого Ковалевської Д.С. на постанову Солом`янського районного суду Київської області від 16 жовтня 2024 року , -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №324699 від 13.03.2024 року ОСОБА_2 31.05.2024 року о 15 год. 00 хв. в м. Києві, на перехресті вул. О. Тихого та пров. Ковальський, керуючи транспортним засобом «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 16.11 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник потерпілого Ковалевська Д.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року як необґрунтовану, постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування наведеного апелянт посилається на те, що судом неправильно застосовано норми матеріального права та грубо порушено норми процесуального права; не з`ясовано усі обставини справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи; зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху України водієм автомобіля «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , суд не дав належної оцінки як доказу висновку експерта та безпідставно поклав його в основу судового рішення.

Разом з цим, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду як такий, що пропущений з поважних причин. Вказує на те, що копію оскаржуваної постанови у передбаченому законом порядку потерпілому ОСОБА_3 направлено не було, копія судового рішення отримана лише 24 жовтня 2024 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Розглянувши клопотання представника потерпілого, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити їй строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на спростування її доводів у цій частині, зокрема, відсутні дані про направлення копії судового рішення.

Крім того, угоду про надання правової допомоги між потерпілим ОСОБА_4 та представником потерпілого Ковалевською Д.С. укладено 23 жовтня 2024 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, однак не була обізнана із прийнятим рішенням що унеможливило подачу обґрунтованої апеляційної скарги у передбачений законом строк.

У судове засідання апеляційної інстанції, будучи належним чином повідомлені про судове засідання, ОСОБА_2 не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Захисник Панков Д.В. у судовому засіданні подав заяву, підписану Сичем С.С., про розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Панкова Д.В., який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_1 та його представника Ковалевської Д.С., які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, на переконання суду апеляційної інстанції, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З огляду на те, що ст. 124 КУпАП є банкетною, підлягає обов`язковому з`ясуванню порушена норма спеціального закону, в чому полягає суть цих порушень, що повинно бути зазначено як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові судді.

Пунктом 16.11 ПДР України визначено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам, оскільки спростовуються дослідженими судом доказами, зокрема:

- поясненнями, наданими у судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілим ОСОБА_1 про те, що при виїзді на перехрестя, рухався по головній дорозі по вул. О. Тихого; на швидкості по другорядній дорозі, наближаючись до перехрестя, рухався автомобіль «Renault Master», який не надав перевагу в русі та здійснив зіткнення з його транспортним засобом, уникнути зіткнення він не міг.

- даними, що містяться в схемі ДТП від 31.05.2024 року, складеній з дотриманням вимог пункту 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зокрема, щодо місця зіткнення, розташування транспортних засобів після зіткнення, наявність та розміщення дорожніх знаків, характеру та механізму утворення пошкоджень транспортних засобів (транспортний засіб «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 : переднє праве крило, передня права фара, передній бампер, лобове скло, капот, спрацювали подушки безпеки, а саме передня права стійка; транспортний засіб «RenaultMaster», д.н.з. НОМЕР_1 : переднє ліве крило, передній бампер, передня ліва фара);

- письмовими поясненнями водія транспортного засобу марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , надані одразу після події дорожньо-транспортної пригоди, у яких він вказував про те, що виїхав на перехрестя та не надав перевагу у русі автомобілю «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі;

- письмовими поясненнями водія транспортного засобу марки «Peugeot 301» ОСОБА_1 , надані одразу після події дорожньо-транспортної пригоди, про те, що він рухався по вул. О. Тихого, по головній дорозі, на перехресті вул. О. Тихого та пров. Ковальський почав гальмувати у зв`язку з тим, що з провулку Ковальський на високій швидкості по другорядній дорозі рухався автомобіль «RenaultMaster», який зіткнувся з його транспортним засобом.

Суд першої інстанції, посилаючись на докази, якими обґрунтував своє рішення, лише формально їх перерахував, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №324699 від 31.05.2024, даними схеми місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , фотоматеріали, однак не дав їм належної оцінки у розумінні ст. 252 КУпАП, при цьому поклав в основу рішення висновок експерта, який не ґрунтується на об`єктивних даних.

Зокрема, судовий експерт вказав, що дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» на перехресті вул. О. Тихого та пров. Ковальського у м. Києві 31.05.2024 року не відповідає вимогам стандартів та нормативних документів, оскільки на даному перехресті не забезпечена візуальна орієнтація учасників дорожнього руху, тому дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», закритий від водіїв зеленими насадженнями. Висновок експерта не має переваг перед іншими доказами. Та обставина, що висновок експерта обґрунтований дослідженнями, проведеними із застосуванням наукових, технічних або інших спеціальних знань, не виключає можливості та необхідності оцінки їх судом у повному обсязі. Характер виду доказу, який розглядається, не може бути підставою для некритичного до нього ставлення, надання йому особливої доказової сили. Висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у рішенні суду.

Так, на переконання суду апеляційної інстанції, висновок експерта за результатами інженерно-транспортного дослідження по справі про адміністративне правопорушення №37 від 09.07.2024 року, складений експертом ОСОБА_5 за заявою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не ґрунтується на об'єктивних і достовірних вихідних даних, отриманих у передбаченому законом порядку; не узгоджується з іншими зібраними доказами та не відповідає фактичним обставинам справи, а відтак не може бути покладений в основу рішення.

Доводи сторони захисту про те, що дорожній знак встановлений з порушенням норм ДСТУ, - є неспроможними, оскільки не знайшли свого підтвердження об`єктивними даними.

Згідно акту обстеження технічного стану технічних засобів регулювання дорожнім рухом (ТЗРДР) в Солом`янському районі вбачається, що в період з 01.05.2024 року по 10.05.2024 року проведено планово-профілактичні роботи з утримання та експлуатації технічних засобів регулювання дорожнім рухом (дорожніх знаків) по пров. Ковальському.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними тимчасовими та зі змінною інформацією.

Згідно п. 33.2 ПДР України, знак 2.1 «дати дорогу», водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою.

Згідно п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Оцінивши наведені докази у розумінні ст.ст. 281, 252 КУпАП, проаналізувавши їх з точки зору об`єктивності та достатності суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що за встановлених обставин, в діях ОСОБА_2 наявні порушення п. 16.11 ПДР України (оскільки він повинен був керуватися вимогами знаку 2.1 ПДР України, який знаходився по ходу його руху), а відтак і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим за ст. 124 КУпАП.

Апеляційна скарга представника потерпілого Ковалевської Д.С. підлягає задоволенню.

Враховуючи положення ст. 38 КУпАП провадження підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

У зв`язку із викладеним, постанова судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - скасуванню.

Керуючись ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 задовольнити. Строк на апеляційне оскарження постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року - скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Адміністративне провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло