Справа № 526/4262/24
Провадження № 3/526/1709/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 грудня 2024 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Киричок С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП № 1 Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Глобинського району Полтавської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовець,

за ч.5 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в:

01 листопада 2024 року о 11 год. 25 хв. в м. Гадяч, вул. Драгоманова,27 водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом Мерседес 200, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому був позбавлений 01.02.2024 Гадяцьким районним судом Полтавської області строком на один рік права керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 в судове засідання призначені на 02.12.2024 та 25.12.2024 не з`явився. Клопотання про перенесення розгляду справи від нього не надходили.

Частина 2 ст. 268 КУпАП не передбачає обов`язкову присутність при розгляді справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.5 КУпАП.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи положення ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП підтверджується сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, довідкою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 протягом 2023 - 2024 років.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Також з доданого до протоколу даних вбачається, що ОСОБА_1 01 лютого 2024 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Також, 31.12.2023 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП .

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.

Виходячи з матеріалів справи, тяжкості вчиненого правопорушення, відношення до скоєного, вважаю, що ОСОБА_1 слід піддати стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу, так як саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 401, 126 ч.5 , 221, 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП України та піддати стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилученням транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення та судовий збір вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.

Штраф має бути сплачений особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 81600 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Суддя: С. А. Киричок