Справа № 505/2792/24
Провадження № 3/505/2051/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.11.2024 р. Котовський міськрайонний суду Одеської області в складі:

головуючої судді Павловської Г.В.

при секретарі судового засідання Марченко Н.Б.

за участю адвоката Кузьонного О.І.

у відсутності особи, відносно якої складено адміністративний протокол ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу яка надійшла від Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ІПН: НОМЕР_1 , не працюючого, який мешкає за адресою:

АДРЕСА_1

-за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

09 липня 2024 року о 23 годині 55 хвилин по вул. Шевченка в м. Подільськ, Одеської області водій гр. ОСОБА_1 , керував т/з Kia Sportage, д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнечи рота, почервоніння обличчя та очей, тремтіння пальців рук. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі водій відмомився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд постановив проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки адвокат Кузьонний О.І. вказав, що ОСОБА_1 повідомлений судом про час, місце і дату судового розгляду, однак не зміг з`явитись з поважних причин і просив розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Адвокат Кузьонний О.І. звернув увагу суду, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ОСОБА_1 свою вину не визнає, оскільки вказаного правопорушення не вчиняв, а докази про зворотне в матеріалах справи відсутні взагалі.

Адвокат Кузьонний О.І. звернув увагу суду, що під час керування автомобілем та на момент зупинки поліцейськими, ОСОБА_1 не порушив Правил дорожнього руху, які б давали підстави поліціантам, відповідно до приписів ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» (зупинення транспортного засобу) зупинити рух його транспортного засобу, а відтак із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, у тому рахунку з долучених до протоколу відеоматеріалів, не вбачається, що ОСОБА_1 під час руху допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку з чим, всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 , як водій, не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керований ОСОБА_1 транспортний засіб 09 липня 2024 року о 23 годині 55 хв. було зупинено працівниками поліції безпідставно, в порушення приписів ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», та за жодних порушень ПДР з його боку.

Про вищезазначені порушення поліцейськими правил зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу свідчить і долучена до матеріалів справи постанова серії ББА № 256946 від 10 липня 2024 року про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121-3 ч. 1 КУпАП, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 09 липня 2024 року о 23 годині 55 хвилин по вул. Шевченка в м. Подільськ, водій гр. ОСОБА_1 , керував т/з Kia Sportage, д.н.з НОМЕР_2 , з номерним знаком, який неосвітлювався в темну пору доби, що не дає змогу визначи символи номерного знакуз відстані 20 метрів, чим порушено приписи п. 2.9в ПДР. При цьому, до матеріалів адміністративного провадження, на підтвердження скоєного правопорушення, не долучено жодного матеріального доказу у вигляді відеоносія, фотофіксації або показів свідків стосовно того, що під час руху керованого ОСОБА_1 транспортного засобу номерний знак був неосвітленим. Навпроти, на відеоносіях, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 577557 від 10.07.2024 року (хоча вказані відеоносії являються недопустимим доказом) абсолютно чітко видно, що номерний знак автівки під керуванням ОСОБА_1 є освітленим, а не затемненим, що дає змогу чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м. та навіть більше (скріншоти з відеоматеріалу додаються до заперечень).

Адвокат Кузьонний О.І. зазначив, що протокол серії ААД № 577557 від 10.07.2024 року про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, та постанова серії ББА № 256946 від 10.07.2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 121-3 ч. 1 КУпАП складені в один і той же час, 10.07.2024 року о 00 год. 10 хв., в той час, як складання постанови повинно передувати складанню протокола, якщо дійсно існувала законна підстава зупинки руху транспортного засобу, тільки після чого можливе виявлення інших правопорушень.

Також адвокат Кузьонний О.І. звернув увагу суду на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 577557 від 10 липня 2024 року стосовно ОСОБА_1 не зазначено про долучення Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, хоча в матеріалах адміністративної справи такий Акт огляду наявний, але долучений до справи Акт огляду не містить важливих та необхідних реквізитів, як то: дати та місця складання Акту огляду, доказів алкогольного сп`яніння у вигляді «запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців, поведінка не відповідала обстановці», тобто наявний у матеріалах справи Акт огляду є абсолютно знеособленим, а відтак є неналежним та недопустимим доказом по справі.

Адвокат Кузьонний О.І. вказав, що під час складання зазначеного адмінпротоколу, працівники патрульної поліції жодного разу не роз`яснили ОСОБА_1 його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Крім того, Акт огляду і направлення складено без водія і без відеофіксації, відсутній акт про вручення направлення на огляд. Зазначив, що інспектор повинен був вручити ОСОБА_1 письмове направлення з зазначенням найближчого медичного закладу.

Адвокат Кузьонний О.І. в судовому засіданні заперечував проти дослідження у судовому засіданні відеозапису, наявного в матеріалах справи, як такого що створений 10 липня 2023 року з декількох окремих частин, а не безперервний, тобто з порушенням діючого законодавства, та який за цих підстав являється недопустимим доказом.

Заслухавши думку авдоката ОСОБА_2 та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч. 2 ст. 53 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває

в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення. Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими нормативно-правовими актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, у даному випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11. 2015 за № 1408/27853.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП.

Судом встановлено, що під час керування автомобілем та на момент зупинки поліцейськими, ОСОБА_1 не порушив Правил дорожнього руху, які б давали підстави поліцейським, відповідно до приписів ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» (зупинення транспортного засобу) зупинити рух його транспортного засобу, а відтак із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, у тому рахунку з долучених до протоколу відеоматеріалів, не вбачається, що він під час руху допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку з чим, всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 , як водій, не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі висновки, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17, у якій викладено наступне:

«Судом апеляційної інстанції встановлено, що працівник поліції з метою проведення профілактичної бесіди та роз`яснення водієві про порушення останнім ПДР України підійшов до водія та представився. При цьому зазначив, що оскільки позивач порушив ПДР України то поліцейський відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про національну поліцію" та п.2.4 ПДР України мав підставу вимагати у водія пред`явити документи передбачені п. 2.1 ПДР України.

Крім того, судом попередньої інстанції встановлено, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, зокрема порушення п. 9.8 "б" ПДР України, яке пред`являлось позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України.

Враховуючи наведене, висновки апеляційного суду про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів в т.ч. реєстраційного документу на транспортний засіб є обґрунтованими».

Керований ОСОБА_1 транспортний засіб 09 липня 2024 року о 23 годині 55 хвилин було зупинено працівниками поліції безпідставно, в порушення приписів ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», та за жодних порушень ПДР з його боку.

Аналогічно, суддя Чернівецького апеляційного суду у постанові від 13.10.2022 року по справі № 718/1824/22 зазначив наступне:

«Крім цього, як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм, таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Тобто, на думку апеляційного суду, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Такі висновки апеляційного суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17 ».

Відповідно до першого речення ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частин 2-3, 5-6 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських

препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, далі Інструкція від 09.11.2015 №1452/735) визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду (п.1 Розділу-І Інструкції від 09.11.2015 №1452/735).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п.2 Розділу-І Інструкції від 09.11.2015 №1452/735).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п.6 Розділу-І Інструкції від 09.11.2015 №1452/735).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п.7 Розділу-І Інструкції від 09.11.2015 №1452/735).

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п.1 Розділу-ІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735).

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.5 Розділу-ІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735).

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п.7 Розділу-ІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735).

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (п.10 Розділу-ІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п.9 Розділу-ІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735).

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п.8 Розділу-ІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735).

Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством (п.11 Розділу-ІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735).

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, визначені Розділом-X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, далі Інструкція від 07.11.2015 № 1395), згідно яких:

1. Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

2. Обов`язковому огляду підлягають водії транспортних засобів - учасники ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження.

3. Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

4. Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Абзац перший пункту 4 розділу X в редакції Наказу Міністерства внутрішніх справ № 808 від 05.11.2021Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності). Абзац третій пункту 4 розділу із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ № 318 від 13.04.2018.

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, далі Порядок від 17 грудня 2008 р. №1103) визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду (п.1 Порядку від 17 грудня 2008 р. №1103).

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п.3 Порядку від 17 грудня 2008 р. №1103).

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння

результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (п.5 Порядку від 17 грудня 2008 р. №1103).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. (п.6 Порядку від 17 грудня 2008 р. №1103).

Таким чином, слід зазначити, що огляд водія на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до вищезазначених нормативних актів є обов`язковим, при умові виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, при цьому перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський повинен проінформувати особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, а у разі відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з результатами огляду поліцейським, водій направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, при цьому в обов`язковому порядку мають бути складені відповідні процесуальні документи, передбачені законодавством, а саме: Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток №2 до п.10 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735) з зазначенням виявлених ознак алкогольного сп`яніння у першому рядку Акту огляду, результатів огляду або відмови водія від проведення огляду та від підписання Акту огляду, а також має бути складено Направлення на огляд водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток №1 до п.8 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735).

Тобто, доказом здійснення поліцейським огляду водія на стан сп`яніння або відмови у проходженні такого огляду є Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння … та Направлення на огляд водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я (у конкретному найближчому медичному закладі)…, з відповідними вихідними даними та відмітками, які мають бути долучені до протоколу про адміністративне правопорушення (абзац третій пункту 4 розділу Х Інструкції від 07.11.2015 № 1395 та п.10 Розділу-ІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735).

Вищезазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія з результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права на складання протоколу за ст. 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водію пройти огляд в медичному закладі.

Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового Направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

I лише у разі, якщо водій отримав письмове Направлення та відмовляється від проведення медичного огляду також і в закладі охорони здоров`я, то тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 577557 від 10 липня 2024 стосовно ОСОБА_1 не зазначено про долучення Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, хоча в матеріалах адміністративної справи такий Акт огляду наявний, але долучений до справи Акт огляду не містить важливих та необхідних реквізитів, як то:

дати та місця складання Акту огляду, доказів алкогольного сп`яніння у вигляді «різкого запаху алкоголю з ротової порожнини» та «нечітка річ», а відтак є неналежним та недопустимим доказом по справі.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений 09 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 , сам по собі, без належного процесуального долучення необхідних та обов`язкових додатків та доказів, без додержання належної процесуальної процедури та форми складання протоколу, - не є та не може бути самостійним і беззаперечним доказом наявності складу адміністративного правопорушення.

Також в тексті адмінпротоколу не міститься вказівки на свідків правопорушення або їх відсутність, про роз`яснення процесуальних прав водієві, що є порушенням права на захист, відсутня назва технічного пристрою відеофіксації, його модель та серійний номер.

Крім того, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч.2 ст.266 КУпАП, абзац перший пункту 4 розділу X Інструкції від 07.11.2015 № 1395).

Захисник адвокат Кузьонний О.І. заперечував проти дослідження у судовому засіданні відеозапису, наявного в матеріалах справи, так як він створений з декількох окремих файлів, тобто з порушенням діючого законодавства, та який за цих підстав являється недопустимим доказом.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу (п.5 Розділу-ІІ, п.2 Розділу-ІІІ Інструкції від 18.12.2018 № 1026).

Таким чином, слід остаточно зазначити, що в матеріалах адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , відсутні докази скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а наявні в матеріалах справи адмінпротокол, Акт огляду на стан сп`яніння та відеозапис, який складений з двох окремих відеофайлів, не можуть являтися допустимими доказами за вказаних вище підстав.

Обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому ст. 62 Конституції України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати лише з співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Алене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою, він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Стосовно можливості допиту автора адмінпротоколу в суді, то Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 по справі № 161/5372/17 наголосив, що цінність свідка полягає в його безпосередньому та об`єктивному сприйнятті обставин справи за відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи, оскільки саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

За наслідками розгляду справи Суд зробив висновок, що інспектор не може бути об`єктивним свідком і визнав його свідчення недопустимими доказами по справі, тобто свідчення інспектора в суді не можуть бути доказами правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Таким чином, задля того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення може прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тільки поза розумним сумнівом, тобто фактично за відсутності сумніву.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

А тому, враховуючи вищевикладене суд вважає, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 221, 245, п.1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 266, 283, 284, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.62, 68 Конституції України, ст.ст. 13, 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суддя Павловська Г.В.