П О С Т А Н О В А

02 лютого 2024 року

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Кічмаренко С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В

06 листопада 2023 року об 11.00 год м. Одеса на пр-т. Шевченка, буд. 12 пішохід ОСОБА_1 , перетинав проїзну частину, що має більше 4 смуг для руху в обох напрямках, у невстановленому для цього місці де на нього допустив наїзд автомобіль «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 4.14 (г) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Внаслідок даного ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, з матеріальними збитками.

Допитаний ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у вину, не визнав та дав суду наступні пояснення.

06.11.2023 року о 11.00, ОСОБА_1 здіснював перехід проїзної частині недалеко від пішохідного переходу у м. Одеса на пр-т. Шевченка, буд. 12 , автомобілі зупинились та почали пропускати його надаючи можливість здійснити перехід. Потім відчув удар з лівої сторони та впав. Пізніше виявилось, що водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в крайній правій смузі не побачив його та допустив наїзд.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідив докази та оцінивши їх в сукупності, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Так, відповідно до диспозиції ст.124 КУпАП відповідальність за цією статтею настає в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

У вину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог п. 4.14 (г) ПДР України, який передбачає, що пішоходам забороняється переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.

Водночас з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, що передбачає, з метою забезпечення безпеки пішоходів, які переходять через проїзну частину позначеними пішохідними переходами, правилами дорожнього руху встановлені 10-метрові зони перед та за пішохідними переходами, де забороняється розворот транспортних засобів та зупинка. Також та як вбачається з схеми з місця ДТП дистанція від пішохідного переходу та місця наїзду на пішохода була меншою 10 метрів.

З огляду на встановлені судом обставини та досліджені докази суд розцінює показання ОСОБА_1 як такі, що відповідають дійсності, оскільки вони не спростовуються дослідженими судом доказами, тому суд визнає його показання як правдиві.

Оцінюючи показання ОСОБА_1 на предмет їх правдивості та відповідності обставинам справи, з урахуванням сукупності інших досліджених судом доказів, схеми ДТП. Суд вважає, що пішохід ОСОБА_1 рухався з дотриманням Правил дорожнього руху України.

При цьому, суд враховує те, що відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Таким чином, кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі.

Таким чином, суд констатує, за встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та наслідками ДТП.

Таким чином, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , судом встановлено, що будь-яких доказів, які б спростовували доводи останнього відносно того, що він не порушував Правил дорожнього руху, матеріали справи не містять.

Згідно ст.252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

З урахуванням встановлених обставин, суд констатує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 перетинав проїзну частину з порушенням Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобів, не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи, а його винуватість не доведена допустимими і належними доказами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ст.124 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постановаможе бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси С.М. Кічмаренко