ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Онушко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу адвоката Олійника В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, солдата, старшого оператора військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись із вказаною постановою, адвокат Олійник В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що :

- у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 ;

- огляд на стан наркотичного сп`яніння не було проведено на місці зупинки, а запропоновано одразу їхати у медичний заклад;

- не було складено акт огляду;

- відеозапис, наданий поліцейськими, не є безперервним, файли не засвідчені цифровим підписом, а тому він є неналежним доказом.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами вчинення адміністративного правопорушення та зібраними у відповідності з нормами КУпАП у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 186350 від 09 жовтня 2023 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 жовтня 2023 року; поясненнями ОСОБА_1 ; рапортом працівника поліції від 09 жовтня 2023 року; відеозаписом з боді камер поліцейських; копією постанови від 09 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою, та в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б їх спростовували.

Як убачається з матеріалів адміністративної справи, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №186350, 09 жовтня 2023 року о 12 годині 40 хвилин на а/д М-30 1042 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 210994 н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло, сухість порожнини рота), який на безперервну фіксацію на нагрудну відеокамеру №4610 на вимогу співробітника поліції відмовився пройти медичний огляд для встановлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України. Зазначені дії органом внутрішніх справ кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 130 КУпАП встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю безпідставними доводи апеляційної скарги захисника, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був складений уповноваженою державою особою і в матеріалах провадження відсутні відомості щодо оскарження ОСОБА_1 або захисником дій службової особи, що його складала, в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння не було проведено на місці зупинки, а запропоновано йому одразу їхати у медичний заклад, не приймаються до уваги, оскільки в разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції проходження огляду на місці не передбачено, тому огляд на місці зупинення ОСОБА_1 не пропонувався, оскільки встановлення стану наркотичного сп`яніння відбувається виключно у медичних закладах, від якого останній відмовився.

З цих же підстав є неспроможними й доводи захисника з приводу того, що співробітники поліції не склали та не долучили до матеріалів справи акт огляду на стан сп`яніння.

Посилання апелянта на відсутність підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 також не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до рапорту інспектора поліції Приходька В.Л. 09 жовтня 2023 року о 12:40 годині транспортний засіб ВАЗ 210994 н.з. НОМЕР_2 був зупинений з метою перевірки на блокпосту, розташованому на 1042 км а/д М30 б/п Межиріч. Під час перевірки у водія ОСОБА_1 було відсутнє водійське посвідчення, за що відносно останнього було складено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Також під час перевірки у водія були виявлені явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло, сухість порожнини рота. Після чого на безперервну відеофіксацію на нагрудний відеореєстратор №4610 останньому було запропоновано пройти медичний огляд для встановлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку, на що останній відмовився.

До того ж, підстави для зупинки транспортного засобу або відсутність таких підстав не спростовують факту відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто порушення водієм п.2.5 ПДР, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не впливають на висновки суду щодо доведення вини водія транспортного засобу та мають наслідком притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення, встановленого санкцією даної норми закону.

Апеляційний суд вважає, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що відеозапис, наданий поліцейськими, є неналежним доказом, не є слушним з таких підстав.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, відповідно до ст. 31 Закону України Про Національну поліцію, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тому, долучений відеозапис відповідає зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП та про нього зазначено у додатках до протоколу.

Безпідставним є й посилання апелянта на те, що файли, наявні на відеозапису з боді камери поліцейських, не засвідчені цифровим підписом, оскільки наявність електронного примірника документа допускається відповідно до ст.7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг та кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Наданими матеріалами не спростовано, що відеозапис було здійснено під час зупинки ОСОБА_1 на нагрудний відеореєстратор №4610, крім того, при копіюванні будь-якого файлу на інший носій, в разі відсутності інших маніпуляцій, отримується похідний файл з тими самими даними, що і вихідний, вихідний та похідний файли відрізняються лише атрибутами, а саме датою та часом створення файлів.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 березня 2021 року (справа № 554/5090/16-к, провадження № 51-1878кмо20), ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. У випадку зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. До того ж, КУпАП не містить норм, які передбачають обов`язок подання відповідних доказів з використанням електронного цифрового підпису.

Крім того, посилання в апеляційній скарзі на не здійснення поліцейськими безперервного відеозапису повністю спростовуються як дослідженим відеозаписом, який міститься на DVD-R диску, так і рапортом інспектора поліції, і поясненнями самого ОСОБА_1 , в яких зазначено про безперервність відеозапису на відеореєстратор. До того ж, на відеозаписі чітко зафіксовані обставини справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: підтвердження факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також роз`яснення поліцейським наслідку такої відмови.

За таких обставин вважаю, що суд першої інстанції дійшов цілком вірного та обгрунтованого висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення на підставі зібраних доказів, що містяться у матеріалах справи.

Також судом обґрунтовано накладено на ОСОБА_1 стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

Оскільки сама по собі відмова водія від проходження огляду на визначення стану сп`яніння становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю за необхідне залишити апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення, а постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Олійника В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без задоволення.

Постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2023 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Онушко