П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2024 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Київського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП відсутній в матеріалах справи, непрацюючого, особи з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією № 65/2024 від 22.10.2024 року: ОСОБА_1 , який у період з 17.02.2021 по 16.03.2022 року, перебував на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, будучи відповідно до пп. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 № 1700-VII, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абзацу першого ч.2 ст.45 та п.2-7 прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно, а саме 29.03.2024, подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями за формою, затвердженою наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 08.11.2023 №25/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП заперечив та пояснив, що особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_1 подав лише 29 березня 2024 року. Однак ОСОБА_1 зазначив, що протягом 2023 року та на початку 2024 року останній проходив складне лікування та перебував у важкому стані.

ОСОБА_1 пояснив, що йому було проведено оперативне втручання на серці, а саме протезування аортального клапана та екзопротезування висхідної аорти. Навесні 2023 року ОСОБА_1 відчув різке погіршення стану здоров`я у зв`язку із чим в квітні 2023 був госпіталізований до Національного інституту хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова, а також проходив обстеження та лікування в Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова. У червні 2023 року ОСОБА_1 було екстрено госпіталізовано з інфарктом головного мозку, тромбозом, гострою тромбоемболією та іншими супутніми захворюваннями. З серпня по вересень 2023 ОСОБА_1 повторно проходив амбулаторне лікування в Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова у зв`язку із сепсисом. Крім цього 02 жовтня 2023 ОСОБА_1 було госпіталізовано в інсультне відділення КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2» з діагнозом: субарахноїдальний крововилив правої гемісфери головного мозку, а з 26.10.2023 по 13.11.2023 ОСОБА_1 вже перебував на амбулаторному лікуванні в Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова, де останньому було проведенооперативне втручання: супракоронарне протезування висхідної аорти. З 13.11.2023 по 04.12.2023 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП КОБ «Київська обласна клінічна лікарня», звідки був виписаний.

ОСОБА_1 зауважив суду, що протягом 2023 року мав тяжкі захворювання, зазнав складних операцій та наприкінці 2023 року був виписаний з медичного закладу, однак ОСОБА_1 ще протягом кількох місяців перебував у тяжкому стані та потребував постійної сторонньої допомоги, оскільки не мав змоги самостійно пересуватись та доглядати за собою, у зв`язку із чим ОСОБА_1 весь цей час вимушено була доглядала його мати.

Зважаючи на свій тяжкий стан, потребу у сторонній допомозі, ОСОБА_1 не мав змоги вчасно подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Коли самопочуття ОСОБА_1 покращилось та останній зміг самостійно доглядати за собою, тому ОСОБА_1 одразу 29.03.2024 подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

У зв`язку із вказаним, ОСОБА_1 зазначив, що несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, з поважних причини, зокрема за станом свого здоров`я, тому ОСОБА_1 просив закрити провадження відносно нього за ч.1 ст.172-6 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що її син ОСОБА_1 у 2023 році переніс дуже складні оперативні втручання та зазнав тяжких захворювань. Зокрема ОСОБА_2 вказала, що у ОСОБА_1 окрім операцій на серці систематично проявлялись тяжкі хвороби, а саме останнього неодноразово було екстрено госпіталізовано з інфарктами головного мозку та крововиливами головного мозку. Крім цього у ОСОБА_1 також були сепсиси та інші супутні захворювання. ОСОБА_2 вказала, що в грудні 2023 ОСОБА_1 вчергове було виписано з медичного закладу після складного лікування. ОСОБА_2 зауважила, ОСОБА_1 після виписки перебував у тяжкому стані. Зокрема ОСОБА_2 вказала, що ОСОБА_1 був обмежений, нерухливий та самостійно не міг пересуватись, потребував сторонньої допомоги, тому ОСОБА_2 протягом декількох місяців доглядала свого сина. Також ОСОБА_2 пояснила, що тяжкий та хворобливий стан ОСОБА_1 зберігався близько 4-5 місяців та лише після цього ОСОБА_1 почало ставати краще.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області Шлапацький О.В. надав суду висновок у справі про адміністративне правопорушення та вважав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а вина у вчиненні вказаного правопорушення доводиться доказами, наявними в матеріалах справи, а тому прокурор просив суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , думку прокурора, дослідивши наданий в судовому засіданні ОСОБА_1 , консультацій висновок, висновок прокурора, а також докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією № 65/2024 від 22.10.2024 року, копію витягу з наказу №288 о/с від 09.10.2020, копію витягу з наказу № 47 о/с від 17.02.2021, копію витягу з наказу № 49 о/с від 16.03.2022, копію послужного списку ОСОБА_1 , роздруківку послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 за період з 12.10.2023 по 29.03.2024, роздруківку результату пошуку з сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, роздруківку декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 22.10.2024, копію виписки із медичної картки хворого №5588, копію виписки із медичної картки хворого №1263, копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого №10792, копію опису (заключення) проведеного обстеження комп`ютерної томографії, копію виписки із медичної карти хворого №4479, копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого №979, копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3000350, копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2250/2023, копію виписки із медичної карти хворого №1850, копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого 65, копію положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, роздруківку Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст.280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.1 Закону України №1700-VII «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Стаття 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначає, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема поліцейські.

Згідно абзацу першого ч.2 ст.45 Закону України №1700-VII «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Пунктом 2-7 XIII (Прикінцеві положення) Закону України №1700-VII «Про запобігання корупції» визначено, установити, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Установити, що декларації, подані під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" вважаються такими, що були подані на виконання обов`язку, передбаченого статтею 45 цього Закону. Суб`єкти декларування, які подали такі декларації, мають право протягом 14 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" звернутися до Національного агентства з питань запобігання корупції щодо подання виправленої декларації за відповідний звітний період. Національне агентство з питань запобігання корупції забезпечує такому суб`єкту декларування можливість подати виправлену декларацію за відповідний звітний період протягом 30 календарних днів з дня, наступного за днем одержання відповідного звернення суб`єкта декларування.

Установити, що суб`єкти декларування звільняються від обов`язку подання передбачених частинами першою та четвертою статті 52 цього Закону повідомлень, підстави для подання яких виникли під час дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану".

Установити, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Суддя встановив, що відповідно до пп. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» відноситься до суб`єктів на яких поширюється дія вказаного закону та згідно ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» повинен був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше 31 січня 2024 року.

Крім цього, суддя встановив, що щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_1 подав лише 29.03.2024.

Водночас, з пояснень ОСОБА_1 слідує, що умислу на порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» та на умисне несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, останній не мав, оскільки несвоєчасне подання декларації пов`язане з поганим станом здоров`я ОСОБА_1 та реабілітацією останнього після важких захворювань та складного лікування. Пояснення ОСОБА_1 також вказують, що останній не мав фізичної можливості подати вчасно декларацію, оскільки потребував сторонньої допомоги.

Зазначені ОСОБА_1 обставини також підтвердила в судовому засіданні мати останнього ОСОБА_2 , котра зазначила, що ОСОБА_1 з грудня 2023 протягом 4-5 місяців перебував у тяжкому хворобливому стані, був обмежений, самостійно не міг пересуватись, тому потребував постійної сторонньої допомоги, у зв`язку із чим ОСОБА_2 доглядала цей час ОСОБА_1 .

Суддя зазначає, що згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 11 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Частиною першою ст.176-2 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 176-2 КУпАП є формальним, а обовязковим елементом його субєктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неподання або несвоєчасне подання декларації.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу зазначеного адміністративного правопорушення, окрім іншого, необхідно встановлювати і суб`єктивну сторону даного правопорушення.

В роз`ясненні Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, було зазначено, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати: 1) об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. 2) предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями; 3) суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім цього згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року під поважними причинами розуміється неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з 1) хворобою, 2) перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), 3) технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, 4) витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, 5) перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Суддя зазначає, що з копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого 2250/2023 слідує, що з 05.04.2023 по 20.04.2024 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Національному інституту хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова, діагноз: дисплазія сполучної тканини. Неускладнена аневризма ВБА з больовим синдромом. Стан після операції ОСОБА_3 (22.03.2023). Виразки (3) шлунку. Еритематозна гастродуоденопатія. Крім цього з копії виписки із медичної карти хворого № 1850 слідує, що 05.04.2023 ОСОБА_1 також проходив лікування в Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова, діагноз: часткова тромбована псевдоаневризма верхньої брижової артерії з субоклюзією артерії та оклюзією її сегментарних гілок. Ознаки мальперфузії товстого кишечника. Стан після операції ОСОБА_3 (протезування аортального клапана та екзопротезування висхідної аорти).

З копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3000350 вбачається, що з 27.06.2023 по 30.06.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Олександрівська клінічна лікарня м. Києва з діагнозом: церебро-васкулярна хвороба. Інфаркт головного мозку (27.06.2023р.) в басейні правої ВСА. Тромбоз правої ВСА (кардіогенного походження). Операція 27.06.2023 транслюмінальна тромбектомія з ділянки біфуркації правої ВСА та М1 правої СМА, шляхом тромбаспірації, тромбектракції. Гостра тромбоемболія стегново-підколінного сегменту лівої нижньої кінцівки. Неускладнена аневризма ВБА з больовим синдромом. Стан після операції ОСОБА_3 . Виразка шлунка. Еритематозна гастродуоденопатія.

З копії виписки із медичної карти хворого № 4479 слідує, що з 25.08.2023 по 13.09.2023 ОСОБА_1 був госпіталізований в Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова з діагнозом: септицемія, спричинена іншим неуточненим стафілакоком: сепсис. Наявність протеза серцевого клапана: стан після операції ОСОБА_3 . Наслідки мозкового інсульту, неуточненого як крововилив чи інфаркт.

Згідно копії виписки №10792 з 02.10.2023 по 02.10.2023 ОСОБА_1 було госпіталізовано до КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2» з діагнозом: субарахноїдальний крововилив правої гемісфери головного мозку (в басейні правої СМА) від 02.10.2023. Крім цього з 02.10.2023 по 06.10.2023 ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в НАМП України ДУ «Накуово-практичний центр ендоваскулярної нейрорентгенохірургії НАМН України», діагноз: ГПМК за типом САК. Вроджена вада серця. Стан після операції ОСОБА_3 . Стан після ГПМК за ішемічним типом. Стан після септицемії. Аневризма брижейкової артерії. Виразкова хвороба шлунку.

Із копії виписки із медичної карти хворого № 5588 встановлено, що з 26.10.2023 по 13.11.2023 ОСОБА_1 проходив лікування в Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова з діагнозом: гострий та підгострий інфекційний ендокардит: септицемія, абсцес висхідної аорти. Наявність протеза серцевого клапана. Наслідки повторних мозкових інсультів. Стан після емболії судин лівої гомілки. Аневризма та розшарування інших уточнених артерій. Також з даної виписки слідує, що 31.10.2023 ОСОБА_1 було проведено оперативне втручання: супракоронарне протезування висхідної аорти судинним протезом.

13.11.2023 ОСОБА_1 було переведено до КНП КОБ «Київська обласна клінічна лікарня», де останній проходив лікування та був виписаний 04.12.2023 для подальшого лікування за місцем проживання.

З консультаційного висновку наданого ОСОБА_1 в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 було рекомендовано лікування в післяопераційний період згідно отриманої виписки стаціонарного хворого 5588. Враховуючи ускладнений післяопераційний перебіг, рекомендовано суворий режим обмеження фізичних навантажень протягом 3 місяців.

З наведеного встановлено, що дійсно протягом 2023 року ОСОБА_1 переніс складні оперативні втручання на серці та тяжкі захворювання та лише у грудні 2023 року був виписаний із стаціонарного лікування для подальшого лікування за місцем проживання. При цьому варто вказати, що зважаючи на складність оперативних втручянь та тяжкість захворювань ОСОБА_1 , лікування яких та відновлення організму потребує тривалого часу, у суду відсутні сумніви стосовно тих обставин, що після виписки із стаціонарного лікування із закладу охорони здоров`я, останній потребував подальшого лікування вдома та тривалої реабілітації.

Таким чином суддя зазначає, що під час розгляду справи знайшли своє підтвердження пояснення ОСОБА_1 про те, що він не мав можливості своєчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, оскільки перебував у тяжкому хворобливому стані, був обмежений та потребував сторонньої допомоги.

Виходячи з наведеного та встановивши обставини справи суддя дійшов переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки при з`ясованих судом обставинах, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_1 було подано несвоєчасно з поважних причин, зокрема хворобою та лікуванням, що унеможливило самостійне подання ОСОБА_1 декларації до 01.02.2024.

В даному випадку в діях ОСОБА_1 судом не було встановлено об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого йому правопорушення, яка характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, що в свою чергу виключає адміністративну відповідальність за ч.4 ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суддя зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

Суд зауважує, що ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи встановлені судом обставини, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно нього слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 7,10,11,172-6 221, 247, 252, 283-285, 294 КУпАП, ст.ст. 8, 62 Конституції України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 розпочате за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО.О. Гребінь