ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3037/24 Справа № 206/3072/24 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Тропіної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 25.04.2024 о 10 годині 20 хвилин водій ОСОБА_1 , в порушення п. 2.5 ПДР України, знаходячись на проспекті Б. Хмельницького, б. 103 у м. Дніпро, керував автомобілем «ВАЗ-21099» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , порушує питання про скасування постанови судді як незаконної та необґрунтованої.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що його огляд на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, був проведений з порушенням вимог ст. 266 КупАП.

Також зазначає, що у порушення п.п.1,12 Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735, у матеріалах справи відсутні будь-які належним чином оформлені документи на підтвердження направлення водія на медичний огляд для встановлення факту його перебування у стані наркотичного сп`яніння.

Судом не було прийнято до уваги, що він під час огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, через фізичні умови не зміг здати зразки сечі, а медичним працівником не було вжито заходів щодо проходження такого огляду через взяття та дослідження зразків крові, слини, та змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук тощо.

На відеоматеріалах зафіксовано, що працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в лікарні, на що він погодився та проїхав із працівниками поліції до медичного закладу. Під час проведення дій з доставлення до медичного закладу та після доставлення до закладу охорони здоров`я, він виконував усі необхідні розпорядження працівників поліції для проведення такого огляду.

Одразу як він дізнався, що йому потрібно буде здати біологічний матеріал (сечу) на аналіз, він повідомив про неможливість здати такий аналіз через відсутність фізіологічної потреби у спорожненні сечового міхура (10:30:07-10:31:09). Також у КП «ДБКЛПД» ДОР, після роз`яснення йому медичним працівником порядку проведення огляду, він повторно повідомив про неможливість здати відповідний аналіз та зазначив, що нещодавно відвідував вбиральню, проте, не заперечував проти інших видів огляду (10:46:30-10:47:18).

Пунктом 12 розділу ІІІ Інструкції про Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Попри встановлені Інструкцією вимоги, йому було запропоновано здати інші біологічні зразки середовища для лабораторного дослідження.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою аргументи щодо недоведеності стану його наркотичного сп`яніння. Єдиною підставою для інспектора поліції вважати, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, перебував у стані наркотичного сп`яніння, було саме почервоніння очей, що що від самого початку зазначив поліцейський. Він пояснював, що працює до пізнього вечора, втомлений. Під час спілкування з працівниками поліції він надавав чіткі, змістовні, логічно побудовані відповіді із конструктивними роз`ясненнями, що не притаманно людині, щодо якої наявні підстави вважати, що вона перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Таким чином, у працівників поліції не було достатніх підстав уважати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Апелянт вказує, що 06.06.2024 з метою подальшого працевлаштування на посаду, відповідно до характеру та специфіки роботи (висотні фасадні роботи) він проходив профілактичний медичний огляд, під час якого було пройдено огляд на предмет вживання психоактивних речовин. За результатами зазначеного медичного огляду було видано Довідку №10, згідно з якою, психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказання не виявлено.

На підтвердження своєї добросовісності ним до матеріалів справи надано характеристику за місцем його реєстрації та проживання, відповідно до якої він жодного разу не був помічений у стані наркотичного сп`яніння, ніколи не порушував режим тиші, не ініціював та не приймав участі у конфліктах.

Згідно характеристики з місця роботи, він, ОСОБА_1 , як спеціаліст з фасадних робіт, зарекомендував себе як відповідальний та дисциплінований спеціаліст, може проявляти ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються його професійної діяльності, не допускає виникнення конфліктів та жодного разу не підвів замовника.

Крім того апелянт зазначає, що 16.08.2024 його було повторно зупинено працівниками поліції та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. За результатами проведення огляду було отримано висновок медичного закладу від 20.08.2024, що складений на підставі Акту медичного огляду № 3048 від 16.08.2024, згідно якого у останнього не було виявлено будь-яких ознак, які б відповідали стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння. На думку апелянта додані до матеріалів справи документи, а саме Акт медичного огляду № 3048 від 16.08.2024 та результати хіміко-токсикологічного дослідження №6910 від 19.08.2024 та №6 від 19.08.2024, підтверджують безпідставність посилань на можливе сп`яніння водія ОСОБА_1 тільки на підставі зовнішнього вигляду. Сам він неодноразово зазначав, що через хронічну втому, обумовлену специфікою роботи, має стомлений вигляд.

Враховуючи викладене ОСОБА_1 просить постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2024 скасувати та закрити провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення.

В додаткових поясненнях, які подані ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції 20.12.2024, останній зазначає, що судом першої інстанції було неповно та необ`єктивно досліджено обставини справи, зокрема в частині висновку КП ДБКЛПД ДОР від 25.04.2024. Посилається на те, що відповідно до п.п.7, 12,13 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ.

Вказує, що зі змісту п.п. 7, 12,13 розділу ІІІ Інструкції вбачається, що у разі неможливості взяти у особи зразки сечі, слини, змивів, працівник поліції або лікар мають запропонувати такій особі надати для аналізу кров. Тобто відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння має місце тоді, коли особа не може надати зразки сечі, слини або змивів та після цього відмовляється надати зразки своєї крові.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Тропіна О.М. підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

При цьому ОСОБА_1 суду додатково пояснив, що наявний в матеріалах справи відеозапис з бодікамер працівників поліції правильно відображає обставини подій, що відбувалися у медичному закладі, куди його доставили працівники патрульної поліції для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Вважає, що працівники поліції та лікар діяли відповідно до закону, а він закон напевно порушив.

Захисник вказувала на відсутність візуальних ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а тому вважала, що працівники патрульної поліції діяли у даному випадку незаконно, склавши адмінпротокол щодо ОСОБА_1 та примусили його їхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Натомість зазначила, що скарг до компетентних органів на незаконні дії працівників поліції вони не подавали. Також зауважила на тому, що процедура огляду ОСОБА_1 у медичному закладі проводилася з порушеннями, оскільки лікарем не були перевірені зіниці ОСОБА_1 , не заміряний тиск та не були взяті інші біологічні зразки для проведення лабораторного дослідження.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудних камер працівників поліції.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 742967 від 25.04.2024 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 25.04.2024 о 10 годині 20 хвилин в м.Дніпро, проспект Б.Хмельницького, 103, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в закладі охорони здоров`я КП ДБКЛПД ДОР, висновок № 1670 від 25.04.2024, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачені відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП. Подію зафіксовано нагрудними відеокамерами поліцейських № 469354, 471013, 471079.

У графі До протоколу додаються зазначено: висновок КП ДБКЛПД ДОР, рапорт, відеозапис.

У графі Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено Пояснення надам у суді.

Зафіксовано, що тимчасово було вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 від 09.02.2013 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 .

Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копія ним отримана. ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено місце та час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис.

З Висновку КП ДБКЛПД ДОР від 25.04.2024 убачається, що ОСОБА_1 25.04.2024 о 10 годині 45 хвилин в приміщенні медичного закладу відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку. Висновок складено лікарем ОСОБА_2 (а.с.2).

З рапорту поліцейського взводу 2 роти № 2 батальйону № 4 УПП в Дніпропетровській області ДПП сержанта поліції Іванченка О.І. убачається, що 25.04.2024 під час несення служби у м. Дніпро, по проспекту Б.Хмельницького, 103 було зупинено транспортний засіб ВАЗ21099 д.н.з. НОМЕР_1 , водій керував автомобілем, будучи не пристебнутим паском безпеки. Під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у закладі охорони здоров`я КП ДБКЛПД ДОР, висновок № 1670 від 25.04.2024.

Відносно водія було винесено постанову серії ЕМА № 1994398 за ч.5 ст.121 КУпАП за порушення п.2.3 в Правил дорожнього руху та складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 742967 від 25.04.2024 за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5. Правил дорожнього руху.

Подія зафіксована на відеореєстратор № 469354, 471031, 471079 (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозаписи з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції, які містяться у 1 файлі на одному DVD-R диску долученого до матеріалів справи (а.с.5).

Так, працівниками поліції долучено до матеріалів провадження DVD+R диск, який містить один безперервний поєднаний файл із записом з нагрудних камер працівників поліції № 499354, № 471079 та з відеореєстратора з автомобіля працівників поліції.

З відеозапису нагрудної бодікамери працівника поліції № 499354 від 25.04.2024 тривалістю 10:22:11 10:25:30 убачається, як поліцейський підійшов до автомобіля ВАЗ, представився, запитав у водія, чому він не користується паском безпеки та попросив надати документи на автомобіль і посвідчення водія.

На запитання поліцейського, чи вживав він алкогольні напої, водій ОСОБА_1 вказав, що не вживав.

Далі працівник поліції зазначив, що водію потрібно проїхати до медичного закладу та здати аналізи.

На що водій ОСОБА_1 сказав:Прямо до лікарні? Я можу подихати.

Поліцейський повідомив, що потрібно проїхати в наркодиспансер.

ОСОБА_1 запитав:Очі красні? Ви за це? Так я працюю до ночі. Ну поїхали.

Далі водій ОСОБА_1 зачинив свій автомобіль і він разом з працівниками поліції на службовому автомобілі поїхали до медичного закладу.

На відеозапису з нагрудної камери поліцейських № 471079 від 25.04.2024 тривалістю 10:22:11-11:23:02 зафіксовано події, наведені вище з іншої камери поліцейського.

Крім того зафіксовано, як під час поїздки до медичного закладу в автомобілі поліцейських водій ОСОБА_1 запитав: Звідкіля такі підозри? Тільки очі червоні і все?

Працівник поліції відповів:Ми не лікарі, ми не можемо сказати, вживає людина наркотичні засоби чи ні. Ми навіть не маємо права так стверджувати. Якщо є підозра, ми зобов`язані запропонувати огляд.

ОСОБА_1 запитав:А якщо я відмовлюсь?

Працівник поліції відповів: За відмову від проходження огляду буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Якщо у медичному закладі буде щось показано теж буде складено протокол.

ОСОБА_1 пояснив:Очі червоні, бо я вже третій чи четвертий день повертаюсь додому о 10-11 годині вечора. Я не хочу в туалет.

Працівник поліції зазначив:Весь час перебування у медичному закладі залежить від того, яка швидко Ви сходите до туалету. Є дві години. Час обмежений.

Після приїзду до медичного закладу на відеозапису зафіксовано, як працівник поліції оформляє направлення водія до медичного закладу (10:34:33 годин).

Далі працівник поліції, тримаючи в руках направлення, разом із водієм ОСОБА_1 направляються до медичного закладу, де останній під кабінетом лікаря зазначив:А якщо я трошки пізніше приїду? Трошки об`єкт зроблю. Якщо ви кажете, що наркотики добу чи навіть більше тримаються в організмі людини. Можна я поїду заґрунтую поверхню, щоб воно висихало, і повернусь назад?

Працівник поліції зазначив:Огляд проводиться протягом 2 годин. Ви можете відмовитися від проведення огляду, але тоді ми будемо складати протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду. Також Ви можете пройти огляд самостійно протягом двох годин, але це буде за гроші і такі дії потрібно буде аргументувати у суді. Я не рекомендую відмовлятись.

ОСОБА_1 відповів: У мене об`єкт, а зараз потрібно чекати на лікаря. Що мені буде у суді? Права будете вилучати?.

Працівник поліції відповів: Суд буде вилучати посвідчення водія, якщо прийме таке рішення.

О 10:45:32 годині запису ОСОБА_1 зазначив: Хлопці, давайте я вам все підпишу і поїду, бо у мене будуть штрафи на роботі.

Працівник поліції запитав: Ви не хочете іти до лікаря?

ОСОБА_1 відповів: Хочу, але не встигаю.

Працівник поліції зауважив: Ви можете або пройти огляд або відмовитись від нього.

ОСОБА_1 відповів: Давайте я відмовлюсь.

На відеозапису видно, що ОСОБА_1 та працівників поліції запросили в кабінет лікаря.

Лікар запитала у ОСОБА_1 , чи вперше він тут та повідомила, що йому потрібно буде здати на аналіз сечу.

ОСОБА_1 пояснив: Якщо я не хочу? Я недавно ходив до туалету. Я можу подихати.

Лікар зауважив: Здавати сечу обов`язково, це лабораторне дослідження. Я Вас огляну, тиск виміряю, очі огляну, випишу направлення на лабораторне дослідження. У Вас є дві години. Ви можете випити один літр води і сходите до туалету, щоб здати 100 мл сечі.

ОСОБА_1 відповів: ОСОБА_3 я відмовлюсь, бо не встигаю. Хлопці, давайте, я беру на себе цю провину.

Лікар: давайте ОСОБА_4 документи, я оформлю ОСОБА_5 відмову. Напишіть власноручно, що відмовляєтесь від проведення медичного огляду.

Після чого зафіксовано, як ОСОБА_1 власноручно пише відмову від проходження медичного огляду.

О 10:50:50 годин водій ОСОБА_1 разом з працівниками поліції вийшли з медичного закладу.

ОСОБА_1 зазначив: Ви забираєте у мене час, я поспішаю. Мене оштрафують на роботі. Мені дешевше у суді пояснити.

Працівник поліції зауважив: Я буду змушений вилучити у Вас посвідчення водія і видати тимчасовий талон на право керування транспортним засобом.

Далі поліцейський роз`яснив водію ОСОБА_1 , що його відсторонено від керування транспортним засобом та запропонував знайти тверезого водія, щоб забрати машину.

По приїзду на місце зупинки автомобіля водія ОСОБА_1 об 11:08:00 годин працівник поліції приступили до складання адміністративних матеріалів.

На відеозапису з нагрудної камери працівників поліції № 471031 від 25.04.2024 тривалістю 12:12:32-12:13:47 зафіксовано, що приїхала дружина ОСОБА_1 , показала у застосунку Дія своє водійське посвідчення.

На запису з відеореєстатора службового автомобіля зафіксовано, як працівники поліції слідують за автомобілем ОСОБА_1 та зупиняють його (а.с.10).

Отже, зазначені на відеофайлі фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації спростовують твердження апелянта ОСОБА_1 про те, що матеріали провадження не містять доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові від проходження запропонованого медичного огляду на перебування у стані наркотичного сп`яніння.

При цьому вказаний відеозапис в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного і об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує й той факт, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а зазначає про те, що він відмовився, оскільки на той час не мав фізіологічної потреби у спорожненні сечового міхура.

На думку апеляційного суду, такі твердження апелянта не заслуговують на увагу. Як вбачається з відеозапису нагрудних бодікамер поліцейських, працівниками патрульної поліції під час слідування до медичного закладу, так і лікарем-наркологом у медичному закладі, ОСОБА_1 було роз`яснено, що у нього є дві години для здачі біологічних аналізів (сечі), при цьому лікар вказала, що останній моє можливість випити один літр чистої води і після цього здавати аналізи. Між ним ОСОБА_1 від такої процедури відмовився без будь-яких об`єктивним причин.

Так, згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 розділу 1 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).

Згідно з пункту 12 розділу IІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За приписами частини 2 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівниками поліції у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло та тремтіння пальців рук. Водію було запропоновано пройти медичний огляд на перебування у стані наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що водій ОСОБА_1 спочатку погодився. Прибувши у супроводі поліцейських до закладу охорони здоров`я, останній у присутності лікаря-нарколога відмовився від проходження огляду, мотивуючи свою позицію то відсутністю фізіологічної потреби, то браком часу на запропоновану процедуру.

На переконання апеляційного суду, дії працівників поліції відповідали вимогам ст.266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Пунктами 7,12,13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, на які посилається апелянт, встановлено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Апеляційний суд зауважує на тому, що положення пункту 13 розділу ІІІ Інструкції не зобов`язує лікаря використовувати для дослідження саме кров, а надає йому можливість її використання, якщо в обстеженої особи неможливо взяти зразки біологічного середовища, зазначених у п.12 цього розділу. Наявність норми Інструкції, які містять перелік видів біологічного середовища, які, окрім сечі, можуть бути відібрані, жодним чином не означають, що це є альтернатива для особи, яка проходить огляд на стан сп`яніння обирати вид біологічного середовища, яке йому зручно здавати. Вказана альтернатива встановлена для тих випадків, коли відсутня реальна об`єктивна можливість здати якийсь із зазначених видів біологічного середовища. У всякому разі, огляд на стан сп`яніння проводиться лікарем медичного закладу до якого доставлений водій транспортного засобу, і лише лікар може визначити вид зразків біологічного середовища, необхідних для лабораторного дослідження. При цьому, враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у цьому закладі охорони здоров`я.

Отже доводи апелянта про те, що він не відмовлявся пройти огляд, повідомивши, що не має фізіологічної потреби у спорожненні сечового міхура, та не заперечував проти інших видів огляду, є неспроможними та спростовуються наявними відеозаписами.

Так, водій ОСОБА_1 дійсно перебуваючи ще у автомобілі працівників поліції вказав, що нещодавно відвідував туалет. Однак після того, як поліцейський повідомив, що у водія є дві години для того, щоб здати відповідний аналіз, ОСОБА_1 пояснював, що поспішає на роботу. Далі, після того, як у медичному закладі лікар-нарколог роз`яснила ОСОБА_1 порядок проходження огляду, запропонувала випити один літр води і лише потім здати 100 мл сечі, останній одразу вказав: я відмовляюсь, бо я не встигаю. Хлопці, давайте, я беру на себе цю провину (10:47:22 години запису).

На переконання апеляційного суду, така поведінка ОСОБА_1 , що зафіксована на відеозаписі, була спрямована на небажання проходити освідування у медзакладі та свідчить про те, що він уникав пройти запропонований йому огляд на перебування у стані наркотичного сп`яніння, посилаючись то на відсутність фізіологічної можливості, то на зайнятість на роботі. Наявним відеозаписом підтверджено, що працівники поліції неодноразово пояснювали ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду та жодним чином не обмежували йому передбачений законом час для проходження такого огляду.

Відомості з оглянутого відеозапису переконують апеляційний суд у достатності у ОСОБА_1 часу для здачі біоматеріалу (сечі), що обумовлено також і фізіологічними потребами. Останній не вказував про наявність у нього будь-яких захворювань, які б призводили до затримки сечі, і жодних документів на підтвердження цього факту не надавав. Посилання на неможливість з фізіологічних причин здати сечу для проведення дослідження, за відсутності даних про наявність захворювань, які можуть ускладнити здачу сечі на дослідження, спрямовані на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Відбір сечі на аналіз не складає особливих труднощів, оскільки стосується звичайних природних потреб будь-якої людини та визнається найбільш доступним та ефективним методом для подальшого проведення лабораторних досліджень щодо виявлення стану сп`яніння. При цьому судом враховано, що ОСОБА_1 було запропоновано випити питної води для підготовки до здачі аналізу, але він відмовився, а отже не забезпечив здачу сечі для дослідження.

На переконання апеляційного суду такі дії ОСОБА_1 свідчать про те, що він не мав на меті пройти огляд на стан сп`яніння, а навпаки здійснював свідомі та вольові дії, щоб ухилитись від проходження медичного огляду у повному обсязі, та, як наслідок, уникнути відповідальності.

Лікарем та працівниками поліції було забезпечено ОСОБА_1 реальну об`єктивну можливість пройти огляд в умовах медичного закладу у повному об`ємі, а також в законному порядку йому було надано можливість реалізації його обов`язків, встановлених Правилами дорожнього руху, однак останній їх не виконав.

Твердження апелянта про те, що відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння має місце лише тоді, коли особа не може надати зразки сечі, слини або змивів і після цього відмовляється надати зразки своєї крові є його власним, хибним тлумаченням вимог закону.

Не є обґрунтованими і твердження ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не було доведено перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння.

Як було зазначено вище, вимогами п. 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже законодавцем не встановлено жодної вимоги до працівників поліції надавати докази на підтвердження виявлених ознак сп`яніння. Більше того, поліцейський фактично виявляє ознаки стану, у даному випадку, наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак наркотичного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані такого сп`яніння.

Апеляційні доводи апелянта про те, що працівники поліції не долучили до матеріалів провадження направлення водія на медичний огляд для встановлення факту його перебування у стані наркотичного сп`яніння, жодним чином не спростовує встановлені судом обставини справи. Водночас, як убачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, на ньому зафіксовано, як о 10:34:35 годині запису, по приїзду до медичного закладу поліцейські оформили направлення та разом із ОСОБА_1 пішли до лікаря. Апелянтом цей факт не спростовується. Сама по собі відсутність у матеріалах справи направлення водія на проведення медичного огляду, з огляду на те, що на відеозапису з нагрудних камер працівників поліції чітко зафіксовано момент складання направлення, не виключає в діях ОСОБА_1 ознак інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не є слушними й посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що після його повторної зупинки працівниками поліції 16.08.2024 він пройшов медичний огляд на перебування у стані наркотичного сп`яніння та за результатами проведення якого було складено висновок від 20.08.2024, згідно якого у нього не виявлено будь-яких ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, оскільки ці обставини не мають жодного відношення до обставин події даної справи. Крім того, посилання апелянта на те, що 06.06.2024 з метою працевлаштування, він проходив профілактичний медогляд і відповідно до Довідки № 10 у нього психіатричні, у тому числі спричинені вживаннями психоактивних речовин, протипоказання не виявлені, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки зазначений медичний висновок у даній справі жодним чином не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від огляду на перебування у стані наркотичного сп`яніння 25.04.2024 та не впливає на правильність висновку суду першої інстанції про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2024 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, судом апеляційної інстнації не встановлено.

Таким чином апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, зокрема і доводам сторони захисту про наявність підстав для закриття адміністративного провадження, та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановлені рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення, а постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО