Справа 573/50/24
Номер провадження 3/573/44/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

(повний текст)

07 лютого 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді СВИРГУНЕНКО Ю.М.,

з участю секретарів КИСЛОЇ Ю.М., ФЕДОРЧЕНКО Г.В.,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого у СФГ «ЯРОСЛАВ 2005» с. Волфіно, посвідчення водія серії НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

05 січня 2024 року о 21 годині 52 хвилин в районі будинку №32 по вул. Гагаріна в м. Білопілля ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №4 від 05 січня 2024 року, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Подія зафіксована на нагрудний відеореєстратор.

Таким чином ОСОБА_3 порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

12 січня 2024 року ОСОБА_3 подав письмові заперечення на складений відносно нього протокол, в яких зазначив, що категорично не погоджується з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу.

Огляд на стан сп`яніння в медичному закладі було проведено з порушеннями, що виключають застосування його результатів як доказу сп`яніння, зокрема: без направлення поліції; невідомим приладом, реквізити якого не позначені в жодному документі, у зв`язку з чим про його допустимість, повірку та калібрування можна лише здогадуватися; з використанням нештатного предмету - зайвої довгої трубки, яка не є мундштуком для приладу, та яка не була запакована; без відібрання біоматеріалів, як цього вимагає особова інструкція, у зв`язку з чим перевірити результати огляду на даний час не можливо.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази правомірності зупинки.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав з підстав, викладених у запереченнях. Також зазначив, що вранці 05 січня 2024 року випив два літра пива. Більше спиртного не вживав. Близько 21 години їхав від свого знайомого. На відстані близько 200 метрів від дому був зупинений працівниками поліції. Не повідомивши причину зупинки, останні запропонували продути драгер, на що він погодився. Оскільки прилад, який надали поліцейські, був не калібрований, а мундштук розкритий, він не погодився з результатами огляду та на пропозицію працівників поліції поїхав до Білопільської ЦРЛ. Технічний засіб, за допомогою якого перевіряли його на стан сп`яніння в лікарні, з першого разу не спрацював. Документи на нього для огляду не надали. На його прохання взяти кров для перевірки відмовили. Вважає, що випиті вранці 2 літри пива до вечора вивітрилися.

Заслухавши ОСОБА_3 , повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 252 КУпАП, оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з статтею 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Незважаючи на те, що ОСОБА_3 не визнав свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина у вчиненні правопорушення знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи наступними доказами.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №283992 від 05 січня 2024 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зафіксовано факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з результатом проходження тесту №250 від 05 січня 2024 року на алкоголь та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у ОСОБА_3 виявлена позитивна проба алкоголю 1.16‰.

Крім цього, 05 січня 2024 року о 22 годині 30 хвилин інспектор СРПП ВП №1 (м. Білопілля) Родіонова М.С. виписала ОСОБА_3 направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкісну реакцію в КНП БМР «Білопільська міська лікарня».

Згідно з актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкісну реакцію №4 від 05 січня 2024 року, обстеження ОСОБА_3 проводилося двічі, з інтервалом у 15 хвилин, о 22 год. 45 хв. та о 23 год. 00 хв. за допомогою технічного засобу Алкофон 505. Результати обстеження показали 1.29‰ та 1.23‰ етилового спирту у видихуваному повітрі.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду №4 від 05 січня 2024 року, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

На відеозаписі з бодікамери, який міститься на оптичних дисках, зафіксовано факт керування ОСОБА_3 автомобілем ВАЗ 2101, проходження ним огляду на місці зупинки транспортного засобу, проходження такого огляду в медичному закладі та встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для доведення винуватості ОСОБА_3 у порушенні вимог пункту 2.9 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

Відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху (далі по тексту ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі X «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Таким чином, наявні у справі докази підтверджують не лише факт перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння, а й дотримання працівниками поліції самої процедури огляду.

Твердження ОСОБА_3 про те, що технічний засіб, який йому надали працівники поліції не був сертифікований та не пройшов повірку, спростовуються письмовими матеріалами справи, зокрема, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 01 серпня 2023 року №П 51 QM 103308323, відповідно до якого газоаналізатор Alcotest 6820 №ARРК-0178 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 Метрологія. Строк дії повірки закінчується 01 серпня 2024 року.

Заперечення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про те, що мундштук, який надали працівники поліції не мав герметичного пакування, спростовуються відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, на якому зафіксовано як ОСОБА_3 розкриває запакований мундштук, при цьому жодних зауважень з приводу його пакування не заявляє.

Доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про те, що огляд на стан сп`яніння в медичному закладі проводився за допомогою невідомого апарату є безпідставними, оскільки з матеріалів справи встановлено, що огляд ОСОБА_3 проводився за допомогою газоаналізатора АлкоФор, який відповідно до сертифікату перевірки від 28 листопада 2017 року, чинного до 28 листопада 2027 року, відповідає вимогам Технічного регламенту.

Доводи ОСОБА_3 про те, що під час проведення огляду було допущено порушення пункту 8 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки з огляду на його незгоду з результатами алкотесту, у нього не відбиралися біологічні зразки для проведення лабораторних досліджень, суд також вважає хибними з наступних підстав.

Відповідно до пункту 7 розділу 3 вказаної Інструкції лабораторні дослідження є обов`язковими для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Згідно з пунктом 8 розділу 3 Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Тобто, вказаною нормою обов`язок відібрання біологічних зразків та проведення лабораторних досліджень у разі незгоди особи з результатами вимірювального приладу щодо стану алкогольного сп`яніння не передбачений.

Разом з тим, дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю у закладах охорони здоров`я обов`язково проводиться, якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, що передбачено пунктом 14 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВСУ країни та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Оскільки при доставленні працівниками поліції ОСОБА_3 до КНП БМР «Білопільська міська лікарня», останній перебував у свідомому стані, міг керувати своїми діями, у медичних працівників не було обов`язку відбирати у нього біологічні зразки, а тому визначення стану алкогольного сп`яніння відбулося за встановленою чинним законодавством процедурою, за допомогою сертифікованого технічного засобу, який пройшов повірку. Також, при візуальному огляді у ОСОБА_3 були виявлені й інші ознаки алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом медичного оглядку.

Також слід зазначити, що ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_3 були явними, та підтверджуються наявним відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_3 зазначив, що не оспорював би фактичні обставини справи, якби йому можливо було б призначити стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами, з можливістю відпрацювати громадські роботи.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та кваліфікує його дії за частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 24 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке тягне за собою потенційну небезпеку для учасників дорожнього руху, а також виходячи з того, що санкція частини першої статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобами, суд приходить до висновку, що покладення на ОСОБА_3 даного виду стягнення є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню ним нових правопорушень.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, на підставі статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_3 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 33, 40-1, 245, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що штраф має бути сплачений протягом 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 08 лютого 2024 року.

Суддя