Провадження № 3/761/7097/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, за участі потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов зі Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який навчається у ЗОШ №97, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

14 серпня 2024 року о 22 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , неповнолітній ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно опікуна - ОСОБА_1 , а саме: вдарив по обличчю та словесно ображав. Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду, не з`явився. Жодних клопотань, у тому числі про відкладення, на адресу суду не надходило.

При цьому, суддя звертає увагу, що Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»). Однак, ОСОБА_3 до суду не прибув, розглядом справи не цікавився, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористався.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 клопотань про відкладення судового розгляду до суду не направляв, будучи належним чином та завчасно повідомленим про судовий розгляд до суду не прибув, про причини неявки та їх поважність не проінформував, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також беручи до уваги, що судом вживались вичерпні заходи для забезпечення участі особи при розгляді справи, а участь особи, щодо якої складено протокол за ст. 173-2 КУпАП не є обов`язковою, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_3 .

Потерпіла ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що вперше викликала поліцію, попередньо протоколи на онука не складали. Онук систематично вчиняє щодо неї домашнє насильство, поводить себе жорстко. Така агресія розпочалася в онука з початку повномасштабного вторгнення. З приводу даних фактів написала відповідну заяву в органи опіку та піклування. ОСОБА_4 погано вчиться, часто змінює школи. Враховуючи наведене, просила визнати онука винуватим та застосувати стягнення, яке буде достатнім для його виправлення.

Вислухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 , ретельно дослідивши матеріали провадження стосовно ОСОБА_3 , суддя прийшла до таких висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, ст. 280 КУпАП закріплює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 1732 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №581137 від 17.08.2024, складеним стосовно ОСОБА_3 ; відомостями з витягу бази обробки викликів «102»; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_1 від 14.08.2024, в яких остання вказує, що 14.08.2024 її онук - ОСОБА_3 , з яким вона спільно проживає, попросив в неї 100 гривень, які вона йому дала, однак останній почав її словесно ображати і вона прийняла рішення забрати гроші назад. Обурившись тим, що бабуся забрала в нього 100 гривень назад, він вдарив її кулаком в обличчя - по носу. Так, вона викликала поліцію, а сам ОСОБА_3 втік з дому. Також потерпіла вказує, що у школі онук навчається погано, систематично здає речі в ломбард.

Таким чином, встановлені судом обставини в їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_3 є винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, а тому він підлягає адміністративній відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддею враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особу правопорушника, його відношення до скоєного та майновий стан останнього, ступінь вини, вік порушника.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_3 суддею не встановлено.

Вирішуючи питання про можливість накладення адміністративного стягнення, суддею враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, вік, особу правопорушника.

Відповідно до матеріалів справи особа, яка притягається до відповідальності за вчинене правопорушення - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітнім.

Водночас, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 241 цього Кодексу (ст. 13 КУпАП).

Згідно зі ст. 241 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:

1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого;

2) попередження;

3) догана або сувора догана;

4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

З огляду на вищевикладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема те, що вона є неповнолітнім, суддя вважає за необхідне визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього такий захід впливу, як попередження.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи той факт, що попередження відповідно до норм ст. 24-1 КУпАП не відноситься до видів адміністративних стягнень та являється заходом впливу, що застосовується до неповнолітніх, суддя не вбачає підстав для стягнення судового збору із ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 1732, 251, 256, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього заходи впливу у виді попередження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк