Номер провадження: 33/813/2555/24
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М.,

при секретарі: Узун Н.Д.,

за участю: ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 адвоката Білунової С.Г.,

переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Білунова Світлана Григорівна на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2024 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №113358 від 04.07.2024, ОСОБА_3 04 липня 2024 року о 09:40 год, в м. Одесі по вул. Хімічній, 4/1, керуючи транспортним засобом Hyundai Sonata д.н.з НОМЕР_1 , під час повороту ліворуч, не впевнився в безпечності маневру, не надав перевагу в русі транспортному засобу Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював обгін, та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Такими діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 2.3б та 10.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2024 року закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із вищевказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Білунова С.Г. звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2024 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на пів року, з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Крім того, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Білунова С.Г. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2024 року, мотивуючи тим, що він не був присутній в судових засіданнях під час розгляду справи в судом першої інстанції, про розгляд справи не повідомлявся, про наявність даної справи дізнався від страхової компанії.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Білунова С.Г. строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2024 року.

Заслухавши представника ОСОБА_2 адвоката Білунову С.Г., яка підтримала доводи апеляційної скарги й просила її задовольнити, а також ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному випадку на норми Правил дорожнього руху України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог ПДР України, в конкретному випадку на п. п. 2.3 б, 10.1 ПДР України, які зазначені працівником поліції в протоколі.

Згідно п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1 ПДР України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Закриваючи провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції встановив, що 04 липня 2024 року о 09.40 год, ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі Hyundai Sonata д.н.з НОМЕР_1 по вул. Хімічній в м. Одесі.

Також було встановлено, що ОСОБА_1 рухався у правій смузі та маючи намір здійснити поворот ліворуч, завчасно перестроївся у ліву крайню смугу та ввімкнувши лівий показник повороту, почав повертати наліво. В той же час транспортний засіб Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 здійснював обгін транспортного засобу Hyundai Sonata д.н.з НОМЕР_1 по зустрічній смузі, при цьому права смуга у напрямку руху ОСОБА_1 під час його обгону ОСОБА_2 була порожня.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи не встановлено, що ОСОБА_1 було допущено порушення Правил дорожнього руху, оскільки він маючи намір здійснити поворот ліворуч, своєчасно перестроївся у ліву смугу та ввімкнув лівий показчик повороту.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, та вважає, що закриваючи провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставини, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 ґрунтуються на тому, що він здійснював обгін транспортних засобів в дозволеному для цього місці, а тому саме дії ОСОБА_1 стали причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Так, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У п. 1.4 ПДР України передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Розділ 10 ПДР України, регламентує порядок для водіїв початку руху та зміни його напрямку, та відповідно до якого встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот (п. п. 10.1, 10.3 10.4 ПДР України).

Так, в своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що він рухався на транспортному засобі Hyundai Sonata д.н.з НОМЕР_1 по вул. Хімічній в м. Одесі, яка має дві смуги руху в одному напрямку та одну смугу у зворотньому. Маючи намір здійснити поворот ліворуч, завчасно перестроївся у ліву крайню смугу та ввімкнувши лівий показник повороту, почав повертати наліво. В той же час транспортний засіб Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 здійснював обгін транспортного засобу Hyundai Sonata д.н.з НОМЕР_1 по зустрічній смузі, при цьому права смуга у напрямку руху ОСОБА_1 під час його обгону ОСОБА_2 була порожня.

Згідно відеозапису з камер зовнішнього спостереження, наявного в матеріалах справи, та переглянуті судом апеляційної інстанції, вбачається що транспортний засіб Hyundai Sonata д.н.з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 рухався у правій смузі та маючи намір здійснити поворот ліворуч, завчасно зайняв відповідне крайнє положення, ввімкнув лівий показник повороту, та почав повертати наліво. В той же час транспортний засіб Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 здійснював обгін на повороті декількох автомобілів одночасно, в тому числі Hyundai Sonata д.н.з НОМЕР_1 .

Таким чином, на думку апеляційного суду, дії ОСОБА_1 під час повороту ліворуч відповідали вимогам ПДР, так водій завчасно зайняв ліве крайнє положення на проїзній частині, ввімкнув лівий показник повороту, максимально зменшив швидкість, надав дорогу попутним транспортним засобам та почав повертати наліво. ОСОБА_1 мав право розраховувати, що всі учасники дорожнього руху виконують ПДР, та на зустрічній смузі руху, в його попутному напрямку буде відсутня будь яка перешкода для виконання ним маневру, про який він завчасно попередив учасників дорожнього руху.

Апеляційний суд також звертає увагу, що факт наявності чи відсутності порушення ПДР у діях іншого учасника не є предметом розгляду в межах даного апеляційного провадження. Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення було складено лише щодо одного учасника ДТП - ОСОБА_1 , в межах розгляду даної справи суд не надає оцінку діям ОСОБА_2 ..

Під час перегляду справи в апеляційному суді, ОСОБА_2 надав висновок експерта №24-6235 автотехнічного дослідження обставин зіткнення автомобілів Hyundai Sonata та Ford Fiesta, який був досліджений апеляційним судом, при цьому враховується, що жоден доказ не має для суду наперед встановленої сили.

Питання наявності у діях водія порушень ПДР та визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення лежить у юридичній площині і відноситься виключно до компетенції суду.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом

Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що вина ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів не доведена належними, допустимими та достовірними доказами, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Білунова Світлана Григорівна про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Білунова Світлана Григорівна залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький