П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2024 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли з ГУ ДПС у Київській області ДПС України, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фізичної особи-підприємця, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 14.08.2013 Білоцерківським МВ УДМС України в Київській області,

за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

27.11.2024 о 14:03 год при проведенні перевірки магазину за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ФОП ОСОБА_1 , було виявлено факт порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків, а саме: 27.11.2024 при продажу товару РРО не застосовувався, розрахунковий документ не видано, також встановлено факт наявності в реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, до перевірки не надано накладні, ТТН та будь-які інші документи, що підтверджують рух ТМУ, чим порушено пп. 1, 2, 12 ст. 3 ЗУ №265/95 ВР від 06.07.1991 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 2869/10-36-07-08 від 28.11.2024.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП визнала у в повному обсязі.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суддя, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 155-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Порядок проведення розрахунків у сфері торгівлі встановлено Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року. Так, зокрема, п. 1, 2 ст. 3 передбачено проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Окрім визнання винуватості самою правопорушницею, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.155-1 КУпАП встановлена наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами, а саме: змістом протоколу про адміністративне правопорушення № 2869/10-36-07-07 від 28.11.2024 за ч. 1 ст.155-1 КУпАП, у якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення; актом (довідкою) фактичної перевірки від 28.11.2024.

Викладене вказує на те, що своїми діями, що виразилися у порушенні порядку проведення розрахункових операцій, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Згідно із положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, матеріали, що характеризують особу, яка притягається до відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 суд визнає відповідно до ст. 34 КУпАП щире розкаяння винної.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення судом не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя враховує особу порушника, її майновий стан, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих її відповідальність обставин, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення нею нових правопорушень, необхідним та достатнім є застосування до неї адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 155-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85,00 гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Керуючись статтями 23, 33. 155-1, 221, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА