ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Тимошенка Б.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , 03 вересня 2024 року о 13 год. 56 хв. в м. Черкаси, по вул. Гоголя, 261/3, керуючи автомобілем Seat Leon д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, та допустила наїзд на припаркований автомобіль Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_2 - водій ОСОБА_2 , чим порушила п. 2.3б, 13.1, 13.3 ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає вищевказану постанову такою, що ухвалена при неповному встановленні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, а висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що на відеозаписі, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, не зафіксовано факт ДТП, а саме наїзд на припаркований автомобіль Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок недотримання бокового інтервалу. Також із вказаного відеозапису не можна ідентифікувати автомобілі, їх марки та номерні знаки, які ймовірно могли скоїти наїзд на припаркований автомобіль.

Таким чином, на думку захисника, даний відеозапис не може бути належним доказом.

Також вказує, що на відеозаписі видно, що водій автомобіля Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_2 , який судячи з його подальших дій вважав себе причетним до ДТП та потерпілим, не дотримався правил ПДР України та лишив місце ДТП, що унеможливлює подальше складання поліцейським схеми ДТП.

У зв`язку з вищевикладеним вважає схему ДТП також недопустимим доказом.

Зазначає, що суд першої інстанції, надаючи оцінку схемі ДТП в оскаржуваній постанові вказав про те, що з цієї схеми вбачається розташування транспортних засобів Seat Leon д.н.з. НОМЕР_1 та Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_2 в м. Черкаси, по вул. Гоголя. 261/3. напрямок руху автомобіля Seat Leon д.н.з. НОМЕР_1 та місце зіткнення.

Однак такий висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в цій схемі ДТП не зображено графічно жодного транспортного засобу, причетного до ДТП та координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів. Вказане свідчить про неналежне дослідження судом першої інстанції цього доказу.

Зазначає, що при складанні протоколу, ОСОБА_3 не надано для ознайомлення складену відносно неї схему ДТП, підписи ОСОБА_1 на схемі ДТП відсутні.

У графі перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень, отриманих унаслідок ДТП щодо транспортного засобу Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_2 зазначено «зі слів водія пошкоджено кріплення лівого дзеркала», що не відповідає положенням пп. 5 абз. 2 п. 4 Розділу IX Інструкції №1395, оскільки зазначенню підлягають виключно видимі (зовнішні) пошкодження транспортного засобу.

У зв`язку з чим, захисник вважає, що поліцейським, яким було складено схему ДТП, безпосередньо не було виявлено будь-яких пошкоджень автомобіля Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_2 .

Вказує, що судом першої інстанції при розгляді даної справи не було виявлено будь-яких видимих пошкоджень автомобіля Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_2 . ОСОБА_2 в суді першої інстанції пояснив, що пошкодження його автомобілю полягало у розхитаному внутрішньому механізмі кріплення лівого дзеркала заднього вигляду», однак доказів на підтвердження цього суду ним не надано.

Таким чином, захисник вважає, що в цій справі не було встановлено наявність будь-яких видимих пошкоджень транспортних засобів, що виключає можливість стверджувати про наявність події ДТП взагалі.

Відзначає, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи.

При апеляційному розгляді були заслухані:

- захисник Тимошенко Б.А., який підтримав вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- потерпілий ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність та обґрунтованість постанови судді.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею в цілому було дотримано.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта тощо.

У відповідності до диспозиції ст. 124 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У відповідності до п. 2.3.б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 13.1ПДР передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 13.3 ПДР визнано, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Уповноваженою особою патрульної поліції було встановлено, що 03 вересня 2024 року о 13 год. 56 хв. в м. Черкаси, по вул. Гоголя, 261/3, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Seat Leon д.н.з. НОМЕР_1 не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, та допустила наїзд на припаркований автомобіль Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Ці обставини знайшли своє відображення у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 627300 від 23 вересня 2024 року.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені обставини в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються схемою ДТП, яка сталася 03 вересня 2024 року, відповідно до якої змальовано ділянку дороги, на якій було вчинене адміністративне правопорушення та місце зіткнення транспортного засобу.

Апеляційний суд визнає наявність певних недоліків цієї схеми ДТП, яка не містить підпису одного з його учасників - ОСОБА_1 ; пошкодження Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_2 встановлені зі слів водія ОСОБА_2 . Ще суд першої інстанції помилково вказав, що на цій схемі зображено розташування транспортних засобів.

У той же час цей доказ у справі не є єдиним та вирішальним.

Суддя районного суду в обґрунтування висновків про винуватість ОСОБА_4 у вчинені цього правопорушення послався на такі докази.

Відеозапис з камер відеоспостереження з місця ДТП, на якому зафіксовано, як автомобіль Seat Leon, чорного кольору рухається по вул. Гоголя в м. Черкаси та проїхавши повз автомобіля Skoda Fabia, зупинився на пішохідному переході, після чого продовжив рух.

Фотознімками, з яких випливає, що автомобіль Seat Leon д.н.з. НОМЕР_1 рухається по вул. Гоголя в м. Черкаси. Суд першої інстанції встановив, що на інших фотознімках, зафіксований автомобіль Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_2 , у якого пошкоджено ліве дзеркало.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що він 03 вересня 2024 року знаходився в своєму автомобілі Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований по вул. Гоголя перед перехрестям вулиць Гоголя та О.Дашковича в м. Черкаси. В цей час він відчув удар в ліве дзеркало. Він побачив, що проїхав автомобіль Seat Leon і у котрого було загнуте дзеркало. Він хотів наздогнати зазначений автомобіль, але не догнав та повернувся на місце ДТП і викликав працівників патрульної служби. По наліпках, які були на автомобілі Seat Leon працівники поліції знайшли його власника. Коли працівники поліції знайшли власника автомобіля Seat Leon ОСОБА_1 , вона з ним не зв`язалася, щоб вирішити питання відшкодування збитків. Йому страхова компанія відшкодувала частину матеріальної шкоди.

Ці показання потерпілого ОСОБА_2 не були спростовані, а отже вважати їх недостовірними у суду підстав немає.

Попри доводи апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею районного суду відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Всупереч позиці апелянта, зазначені докази в повній мірі підтверджують висновок суду про недотримання водійкою ОСОБА_1 п.п. 13.1, 13.3 ПДР України, яка під час руху не дотрималась безпечної дистанції та безпечного інтервалу, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Разом з тим постанова судді підлягає скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору, адже вона на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як інвалід ІІ групи звільнена від його сплати.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Тимошенка Б.А. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2024 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 605 грн. 60 коп.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук