ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/5587/24 Головуючий в 1 інст. Філіпова І.М.
Провадження №33/807/952/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 грудня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мосіна О.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 6 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ТОВ «Охоронний холдінг «Славутич» охоронець, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 809287 від 29 червня 2024 року, по вул. Професора Толока, буд. 18 в м. Запоріжжя водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «skoda octavia» д.нз. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, звужені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук).

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest Drager або в медичній установі у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування відсторонений шляхом передачі транспортного засобу тверезому водію під розписку, про повторність попереджений. Відмова була зафіксовано нагрудною камерою поліцейських.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що під час розгляду справи суддя районного суду невмотивовано відхиляв доводи сторони захисту, не надав можливості оголосити доводи, які були викладені у клопотанні про визнання доказів недопустимим та у клопотанні про закриття справи, мотивувавши тим, що суд самостійно з ними ознайомився. Матеріали відеозапису досліджувалися вибірково, суддя заявив, що матеріали відеозапису також були нею вже переглянуті, тобто до початку розгляду справи по суті. Крім того, суд не надав жодної оцінки доказам по справі, а саме: акту огляду та направленню на медичний огляд. Проігнорував факт того, що огляд на стан сп`яніння проводився під час повітряної тривоги.

Звертає увагу суду, що вказані документи були складені поліцейською ОСОБА_2 29 червня 2024 року о 15-30 годин, тобто до початку адміністративної процедури огляду, що є очевидним порушенням закону.

Посилається на те, що в акті огляду відсутній його підпис, не вказані свідки, а також відсутні відомості про застосування технічних засобів фіксації, в графі «з результатами згоден» зазначено « ОСОБА_1 від огляду на зупинку відмовився». Крім того, в акті огляду та направленні на медогляд вказані ознаки як алкогольного, так і наркотичного сп`яніння. Так, якщо поліцейські візуально виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема звужені зіниці, що не реагують на світло, зафіксували їх у протоколі, акті огляду та направленні, то вони повинні видати копію направлення у медзаклад і доставити його на медогляд, а не проводити огляд на місці.

Акцентує увагу суду, що на відеозаписі з нагрудної камери поліцейської 471864, при оголошенні протоколу в період часу 17-08 годин по 17-10 годин зафіксовано, що поліцейська Бохоновська О.Л. не роз`яснила йому його процесуальних прав, що спростовує аргументи місцевого суду про роз`яснення таких прав.

Крім того, суд самостійно коригував фабулу адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі серії ААД № 809287 від 29 червня 2024 року, що є недопустимим.

Так у протоколі зазначено: «від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу».

Однак, суд у своїй постанові за власною ініціативою коригував дану фабулу та зазначив, що нібито він, «від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest Drager або в медичний установі у встановленому законодавством відмовився».

Звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не вказано, що він відмовився від проходження огляду на встановлення стану саме алкогольного сп`яніння на місце зупинки за допомогою Alcotest Drager, а також від проходження огляду на стан сп`яніння у медзакладі. Крім того, в протоколі, який є доказом по справі взагалі відсутня будь яка інформація про Alcotest Drager (назва пристрою (газоанализатора), дозволеного до застосування, його марка, серія, номер) та його застосування, а також відсутні відомості про медичну установу.

Зазначає, що від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, а очікував коли дружина зв`яжеться з адвокатом, який порекомендував йому обов`язково проходити відповідний огляд і зазначив, що краще такий огляд проходити у медзакладі. Після чого з проханням пройти медичний огляд він звернувся безпосередньо до поліцейської ОСОБА_2 , яка принципово йому відмовила у його проведенні, мотивувавши тим, що від неї неодноразово надходила пропозиція щодо проведення огляду на стан сп`яніння. Між тим, відеозапис наявний в справі вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення поліцейська почала складати вже після того, як він надав свою згоду на проведення огляду.

Вважає, що вищенаведене свідчить, що він не ухилявся від пропозиції поліцейської пройти огляд, а намагався реалізувати своє право на захист, гарантоване Конституцією України, а саме: отримав рекомендацію адвоката через свою дружину ОСОБА_3 , яка підтвердила даний факт під присягою у суді.

Крім того вказує, що сам факт керування ним транспортним засобом у зазначений в протоколі день та час, відеозаписом події не зафіксовано.

Враховуючи викладене ОСОБА_1 просить постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 6 листопада 2024 року - скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що з відеозапису події вбачається, що жодної відповіді працівнику поліції він не надавав, оскільки мав на меті спочатку отримати юридичну допомогу. Після поради адвоката пройти запропонований поліцейським огляд на стан сп`яніння, він надав згоду. Однак, співробітник поліції відмовив йому в проходження відповідного огляду, посилаючись на те, що він раніше надав відповідну відмову.

Адвокат Мосін О.В. підтримав доводи апеляційної скарги. Стверджував про порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, про що було ним відображено в клопотанні про закриття провадження в справу і скеровано до суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Мосіна О.В., перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Позиція ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД 809287 від 29 червня 2024 р. підтверджується:

- актом огляду на стан сп`яніння, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, звужені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Огляд за допомогою газоаналізатора Драгер «6820», не проводився у зв`язку з його відмовою. (а.с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 29 червня 2024 р., в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, звужені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Огляд не проводився у зв`язку з відмовою (а.с. 4);

- поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що 29 червня 2024 року не вживав алкогольні напої, знаходиться в тверезому та адекватному стані. Причиною підозри може бути те, що він 28 червня 2024 року вживав алкоголь у невеликій кількості (а.с. 5);

- відеозаписом події (обкладинка справи).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

З переглянутого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, отриманих під час виконання ними службових обов`язків, зафіксовано зупинку транспортного засобу «skoda octavia» д.н. з. НОМЕР_1 , з підстав перебування в розшуку даного автомобіля через причетність до дорожньої-транспортної пригоди. Перевірка документів водія. В ході подальшого з`ясування обставин ДТП та спілкування, поліцейським у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота. Зафіксована неодноразова пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер» або у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 на протязі тривалого часу ухиляється від надання відповіді на запропоновуй огляд зазначаючи, що алкогольні напої він вживав учора, а зараз почуває себе тверезим. Після чергової пропозиції співробітником поліції та відсутності з боку ОСОБА_1 відповіді на запропонований огляд, останній попереджений про складання відносно нього протоколу за ст. 130 КУпАП, за відмову особи від проходження запропонованого огляду на визначення стану сп`яніння.

Отже, на переконання судді апеляційного суду, поведінка ОСОБА_1 вірно розцінена співробітником поліції, як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суддя апеляційного суду не вбачає.

На доводи апеляційної скарги про те, що в акті огляду відсутній підпис ОСОБА_1 , не вказані свідки події, а також відсутні відомості про застосування технічних засобів фіксації, в графі «з результатами згоден» зазначено « ОСОБА_1 від огляду на зупинку відмовився». Крім того, в акті огляду та направленні на медогляд вказані ознаки як алкогольного, так і наркотичного сп`яніння, слід зазначити наступне.

Так, акт огляду ОСОБА_1 складений відповідно до вимог додатку 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 р. №1452/73, в якому працівником поліції зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, означення того, що ОСОБА_4 від огляду та підпису відмовився. Відображена в акті огляду інформація повністю узгоджується із відеозаписом події.

Крім того, положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП закріплено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, пропозиція водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у спеціалізованому закладі охорони здоров`я та його фактична відмова проходження вказаного огляду зафіксована за допомогою технічних засобів - БК 471864 та БК 470302, а тому присутність двох свідків не є обов`язковою.

Доводи щодо не роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності при складенні протоколу про адміністративне правопорушення слід відхилити, оскільки ОСОБА_1 його процесуальні права були роз`яснені, що зафіксовано відеозаписом події (час запису 00:46:50-00:48:02).

На доводи апелянта, що суддя суду першої інстанції самостійно коригував фабулу адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі серії ААД № 809287 від 29.06.2024 року слід зазначити наступне.

Так, суддя апеляційного суду, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях від 09 червня 2011 року по справі «Лучанінова проти України», від 30 травня 2013 року по справі «Малофєєва проти Росії», від 20 вересня 2016 року по справі «Карелін проти Росії», де зазначено, що суд не вправі самостійно, на шкоду особі змінювати формулювання правопорушення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення, констатує, що в даному випадку фабулу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя районного суду не змінював. Уточнення процедур огляду на стан сп`яніння, від яких ОСОБА_1 надав відмову жодним чином не впливає на кваліфікацію дій правопорушника, а тому порушень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суддею апеляційною інстанцією не встановлено.

Посилання апелянта на відсутність відео фіксації факту керування ним транспортним засобом у зазначений в протоколі день та час спростовується матеріалами справи.

Так, відеозаписом події, наявним в матеріалах справи зафіксовано зупинку транспортного засобу «skoda octavia» д.н. з. НОМЕР_1 , з підстав перебування в розшуку даного автомобіля через причетність до дорожньої-транспортної пригоди. ОСОБА_1 надає співробітнику поліції на перевірку посвідчення водія та документи на автомобіль. Жодних заперечень від ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом не надходить. Слід зазначити, що даним відеозаписом зафіксовано і намагання ОСОБА_1 залагодити обставини, викладені в протоколі.

Отже, на переконання судді апеляційного суду, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначений в протоколі день та час підтверджено відеозаписом, а працівниками поліції дотримано процедуру запропонування водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП.

На посилання апелянта про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився під час повітряної тривоги слід зазначити, що матеріалами справи не підтверджується факт того, що останній зазначав поліцейським про намір пройти до укриття під час дії повітряної тривоги, через що надавав би відмову від проходження запропонованого огляду на стан сп`яніння. Крім того, стороною захисту не надано жодного доказу на підтвердження факту оголошення повітряної тривоги під час проведення спілкування з обставин, наведених у протоколів працівників поліції та водія ОСОБА_1 .

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 6 листопада 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/5587/24