Провадження № 3/557/1011/2024
Справа № 557/1830/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року селище Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Тишкун П.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з управління державного агентства з меліорації та рибного господарства у Рівненській області (Рівненський правоохоронний патруль), про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 88-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії РВ №229/525 від 23.10.2024: 23.10.2024 на ринку в с-щі Гоща, громадянин ОСОБА_1 здійснював продаж свіжої риби карась сріблястий у кількості 3 кілограми без наявності документів, які підтверджують законність її придбання або набуття у приватну власність. Внаслідок вчинених дій громадянин ОСОБА_1 порушив ст.ст.7,63 Закону України «Про тваринний світ», ст.37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибильство та охорону водних біоресурсів».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 88-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та вказав, що мав всі необхідні документи, які підтверджували законність придбання ним та продажу риби, зокрема і карасі вагою 3 кг, а саме накладну яку забув вдома.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, копію накладної № 71 від 21.10.2024 року, приходить до наступного висновку.

Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ч. 1 ст. 88-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення порядку придбання, збуту чи розповсюдження об`єктів тваринного або рослинного світу.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії РВ №229/525, 23.10.2024 на ринку в с-щі Гоща, громадянин ОСОБА_1 здійснював продаж свіжої риби карась сріблястий у кількості 3 кілограми без наявності документів, які підтверджують законність її придбання або набуття у приватну власність.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі працівниками поліції долучено лише опис вилучених у порушника об`єктів лову.

ОСОБА_1 в суді свою вину заперечив, а крім того надав суду накладну про придбання ним 21.10.2024 року риби, в тому числі і карася вагою 3 кг, а крім того відповідь з Єдингого державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підпиємців та громадських формувань, відповідно до якого він є ФОП та здійснює діяльність з роздрібної торгівлі, в тому числі продуктами харчування.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначеного в протоколі в матеріалах справи немає.

Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, а будь-які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на його користь.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що наявні у справі докази вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, не є переконливими і достатніми, а тому приходить до висновку про недоведеність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 88-1, 247, 252, 283, 284 ,287-289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.88-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя П.В.Тишкун