ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/577/24 Номер провадження 33/814/1206/24Головуючий у 1-й інстанції Нагорна Н. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 25.03.2024, о 15:45 год. на автодорозі Чернігів-Ніжин-Прилуки-Пирятин, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Богдан 211040 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в Пирятинській лікарні зі згоди водія, у встановленому порядку. Висновок №125, результат 2,28%. Своїми діями порушив п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, згідно постанови судді, водій ОСОБА_1 о 15:45 год. на автодорозі Чернігів-Ніжин-Прилуки-Пирятин, керуючи транспортним засобом Богдан 211040 д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Ford, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказує про відсутність пропозиції пройти огляд на місці зупинки, а отже направлення його до закладу охорони здоров`я є порушенням встановленого законом порядку проведення огляду.

Звертає увагу на недопустимі формулювання результатів огляду у висновку медичного закладу, оскільки лікарем не було зазначено щодо перебування чи не перебування особи в стані сп`яніння. Вважає, що останній не містить відомостей про перебування його в стані сп`яніння.

Також, як на порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв ТЗ ознак алкогольного сп`яніння, вказує на проведення огляду в медичному закладі пізніше двох годин після встановлення підстав для його проведення, що також свідчить про його недійсність.

Постанова суду в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не оскаржується.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №296710 від 25.03.2024 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

висновок КП «Пирятинська лікарня Пирятинської МР» №125 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 25.03.2024 о 17:35 год, з зазначенням результату проходження огляду - алкотест №10788 2,28%,

пояснення іншого водія ОСОБА_2 ,

відеозапис з бодікамери працівника поліції.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного ОСОБА_1 правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

За нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

З відеозапису бодікамери працівника поліції вбачається приїзд патрульного авто на виклик за фактом ДТП о 16:47 год.

Під час з`ясування обставин пригоди та встановлення причетних до неї осіб, водій ОСОБА_1 почав поводити себе агресивно, звинувачувати іншого водія в порушенні правил дорожнього руху, що призвело до з`їзду його авто в кювет, намагався його вдарити.

Зважаючи на таку агресивну поведінку та висловлені наміри щодо спричинення тілесних ушкоджень, працівники поліції змушені були застосувати до ОСОБА_1 спецзасоби - кайданки.

При цьому, поліцейський зауважив останньому, що не треба було сідати за кермо в стані сп`яніння з огляду на наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння.

В подальшому на місце ДТП також прибули співробітники військової служби правопорядку.

З огляду на затримання ОСОБА_1 на 3 год., було повідомлено про його затримання цивільній дружині, доставлено в лікарню для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а в подальшому в поліцейський відділ для складання протоколів.

Після прибуття до медичного закладу та проходження огляду на стан сп`яніння шляхом продуття алкотестеру Драгер, результат виявився позитивним 2,28% (17:32 год), що в 10 разів перевищило допустиму норму та стало підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо проведення огляду в медичному закладі з порушенням визначеного 2-ох годинного інтервалу з часу виявлення підстав для його проведення, відхиляються апеляційним судом як безпідставні.

В даному випадку приїзд працівників поліції на місце ДТП та спілкування з водієм ОСОБА_1 мало місце о 16:48 год., в подальшому в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останній був доставлений до медичного закладу, де о 17:32 год. пройшов огляд на стан сп`яніння.

Тобто, порушень працівниками поліції вимог п. 9 розділу ІІ інструкції, яка визначає обов`язок забезпечення поліцейським доставлення особи до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом 2 годин з моменту виявлення підстав для його проведення по справі не виявлено.

Посилання апелянта на недопустимість записів формулювання результатів огляду у висновку медичного закладу, оскільки останні не містять відомостей про перебування його в стані сп`яніння також на увагу не заслуговують.

Так, після продуття алкотестеру Драгер з позитивним результатом 2,28%, який в 10 разів перевищує допустиму норму, саме такий результат і був внесений лікарем до висновку медичного закладу, що вже само по собі свідчить про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння та не потребує додаткових відомостей.

Твердження апелянта щодо відсутності пропозиції працівників поліції пройти огляд на місці зупинки не береться судом до уваги зважаючи на факт скоєння ДТП, у зв`язку з чим всі учасники події мають проходити огляд на стан сп`яніння саме в медичному закладі у передбаченому вищевказаною Інструкцією порядку.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна