П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К..К., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеш О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про порушення митних правил, які надійшли з Закарпатської митниці Держмитслужби, відносно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Росія, місце проживання - АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 ,-

за ч.1 ст.485 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Закарпатською митницею отримано лист від 30.07.2024 №20/20-02-01/7/766 Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Держмитслужби, яким направлено лист з матеріалами (інформацією) військової частини НОМЕР_2 , щодо не отримання транспортних засобів та товарів, які було переміщено через митний кордон України на адресу зазначеної військової частини в якості гуманітарної допомоги.

Зазначеним листом військової частини повідомлено Державну митну службу України про не отримання гуманітарного вантажу, зокрема - транспортного засобу марки «NISSAN PICKUP», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 .

Під час проведення перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів, що переміщувались у якості гуманітарної допомоги зі звільненням від сплати обов`язкових митних платежів, ввезення яких відбулось в зоні діяльності Закарпатської митниці, встановлено наступне.

Згідно з інформацією Автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» було встановлено, що 08.04.2022 о 01 год. 42 хв. через митний пост «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , на митну територію України ввезено у якості гуманітарної допомоги транспортний засіб марки «NISSAN PICKUP», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 .

Як підставу для переміщення через митний кордон України вищевказаного транспортного засобу, громадянка України ОСОБА_1 подала наступні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «NISSAN PICKUP», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , лист-звернення військової частини НОМЕР_2 та декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (далі - Декларація) (за відповідною формою, встановленою Додатком до Постанови Кабінету міністрів України від 01.03.2022 № 174) (далі ПКМУ від 01.03.2022 № 174).

Відповідно до Декларації у графі 6 «Отримувач/Consignee (name, adress)» вказано: військова частина НОМЕР_2 , НОМЕР_4 окрема механізована бригада, м. Яворів, у графі 9 «Вид допомоги/Type of assistance» вказано транспортний засіб марки «NISSAN PICKUP», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 .

Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно із ч. 4 ст. 266 Митного кодексу України у разі самостійного декларування товарів декларантом передбачену Митним кодексом України відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У відповідності до ПКМУ від 01.03.2022 № 174 на період воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги від донорів (у значенні «Про гуманітарну допомогу») здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою згідно з додатком без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Слід зазначити, що з 01.12.2023 переміщення гуманітарної допомоги, врегульовано іншим порядком пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2023 № 953 «Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану (ПКМУ від 01.03.2022 № 174 з 01.12.2023 втратила чинність). При цьому, Порядок митного оформлення вантажів гуманітарної допомоги, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2000 № 544, та Порядок взаємодії центральних і місцевих органів виконавчої влади та Національного банку щодо реалізації Закону України «Про гуманітарну допомогу», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2013 № 241, не застосовуються.

22.08.2024 Закарпатською митницею був направлений лист-запрошення від 22.08.2024 № 7.7-20/20-03/10/2090 громадянці ОСОБА_1 , з проханням прибути до Закарпатської митниці для надання пояснень з приводу обставин переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України або надіслати письмові пояснення на адресу митниці засобами поштового зв`язку або електронною поштою. У відповідь на лист-запрошення на адресу Закарпатської митниці надійшло пояснення від 25.10.2024, в якому громадянка України ОСОБА_1 , разом із своїм чоловіком, громадянином України ОСОБА_2 , вказали, що дійсно 08.04.2022 на митну територію України було ввезено транспортний засіб «NISSAN PICKUP», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , для подальшої передачі до військової частини НОМЕР_2 . В своєму поясненні ОСОБА_2 від імені дружини зазначив, що 10.04.2022 транспортний засіб був переданий військовій частині НОМЕР_2 у присутності лейтенанта ОСОБА_3 у м. Яворів. Акт приймання-передачі транспортного засобу, як гуманітарної допомоги не складали, а в подальшому часі ОСОБА_2 неодноразово звертався до лейтенанта ОСОБА_3 для отримання акту, але це виявилося безрезультатним.

З огляду на відсутність акту приймання-передачі транспортного засобу, Закарпатська митниця направила офіційний запит до Міністерства оборони України від 25.09.2024 №7.7-4/20-03/8.2/8034 з метою підтвердження чи спростування факту отримання транспортного засобу марки «NISSAN PICKUP», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , в якості гуманітарної допомоги для військової частини НОМЕР_2 . У відповідь на запит, Закарпатська митниця отримала лист від 11.10.2024 №1735/8.2/20, в якому військова частина НОМЕР_2 стверджує, що транспортний засіб «NISSAN PICKUP», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , не перебуває на обліку, в підрозділах відсутній, а документи на отримання вказаного транспортного засобу також не надані.

Відповідно до ст. 1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» (№1192-XIV від 22.10.1999) (із змінами та доповненнями) гуманітарна допомога цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Згідно зі ч. 4 ст. 6 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» звільнення від оподаткування товарів (робіт, послуг) гуманітарної допомоги здійснюється у порядку, встановленому Податковим кодексом України та Митним кодексом України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 287 Митного кодексу України та п. 197.11 ст. 197, п. 213.3.9 ст. 213 Податкового кодексу України, при ввезенні на митну територію України вантажі гуманітарної допомоги звільняються від оподаткування, а саме від сплати ввізного мита, акцизного податку та податку на додану вартість.

Згідно ч. 1 ст. 292 Митного кодексу України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано.

Використання гуманітарної допомоги не за цільовим призначенням або з метою отримання прибутку є порушенням законодавства про гуманітарну допомогу, що тягне за собою кримінальну або адміністративну відповідальність (ст. 12 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу»).

Згідно інформації, отриманої з мережі Інтернет сайт (www.auto.bazos.sk) вартість аналогічного/подібного транспортного засобу марки «NISSAN PICKUP», 2009 року випуску, становить 6999 євро, що станом на 08.10.2023 року за курсом НБУ складало 223438,876 грн.

Згідно з інформацією Автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» розмір митних платежів, які підлягали сплаті під час ввезення транспортного засобу марки «NISSAN PICKUP», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , станом на 08.04.2022 становить: 157696,32 грн., з яких ввізне мито 22343,89 грн., акцизний податок 71829,90 грн., ПДВ 63522,53 грн.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 , здійснила протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів . Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) статтею 485 Митного кодексу України.

Особа відносно якої запроваджено протокол ОСОБА_1 , в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням яке повернулося на адресу суду із відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» за №519 та згідно трек номеру відстеження з додатку «Укрпошта» з відміткою «відсутність адресата за вказаною адресою» за №264.

Суддя враховує, що відповідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Водночас відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддею вживались заходи задля забезпечення участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, здійснювалось повідомлення особи, яка притягається до відповідальності, шляхом надсилання повістки про виклик до суду.

З огляду на викладене, судом вжиті усі необхідні заходи для забезпечення участі ОСОБА_1 , у розгляді справи.

Суд бере до уваги той факт, що громадянка ОСОБА_1 була обізнана щодо факту складання відносно неї протоколу, що підтверджується письмовими поясненнями наданими її чоловіком ОСОБА_2 , які були направлені до митниці.

Враховуючи наведене, суддя вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, суд вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а така поведінка останнього, щодо свідомого ухилення від явки на виклик до суду свідчить про його ухилення від суду та про намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада.

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби в судовому засіданні підтримав обставини викладені в протоколі і просив притягнути гр. України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 485 МК України та застосувати відносно останньої санкцію вищевказаної статті.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби, який підтримав наведені в протоколі факти, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, єдиною підставою адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, як в нормативному так і у фактичному аспекті.

Адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або з необережності) дія або бездіяльність, що посягає на державний чи громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачена адміністративна відповідальність.

Під адміністративним правопорушенням, як підставою адміністративної відповідальності розуміється винне протиправне діяння, яке посягає на встановлені правом і забезпечені адміністративно-правовими санкціями правила поведінки громадян і посадових осіб в сфері державного управління.

Кваліфікація того чи іншого правопорушення здійснюється шляхом встановлення його складу. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом ознак, які характеризують дане діяння як адміністративне правопорушення і відрізняють його від інших правопорушень. Іншими словами, склад правопорушення - це встановлена правом сукупність ознак, при наявності яких анти-суспільне діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Склад адміністративного правопорушення включає: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Наведене указує на те, що до відповідальності за порушення митних правил може бути притягнута лише винна особа, яка вчинила відповідне правопорушення умисно або з необережності.

Диспозиція ч.1 ст.485 Митного кодексу України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у заявленні в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Отже, об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 485 МК України, полягає, зокрема, у наданні з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо країни походження товару. Зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків та зборів), тобто декларант або уповноважена ним особа на момент подачі декларації повинен усвідомлювати факт надання документів, що містять неправдиві відомості та умисно бажати, щоб відповідні документи вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Наведене підтверджується також позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.01.2022 у справі №725/3788/16-а, згідно якої склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст.485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

У частинах 1 та 7 ст. 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) назва країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів;

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Матеріалами справи встановлено факт наявності спрямованих дій гр. України ОСОБА_1 на вчинення дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів на суму 157696,32 грн., з яких ввізне мито 22343,89 грн., акцизний податок 71829,90 грн., ПДВ 63522,53 грн.

Аналізуючи викладене, cуд приходить до висновку, що вина гр. України ОСОБА_1 в скоєнні порушення митних правил підтверджується даними протоколу про порушення митних правил №0758/30500/24 від 13.11.2024 року, даними декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, даними АСМО «Інспектор», письмовими поясненнями ОСОБА_2 , даними листа командира в/ч НОМЕР_2 .

Аналізуючі зазначені докази, суд приходить до висновку, що такі указують на наявність у діях гр. України ОСОБА_1 як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбачених ч.1ст.485 МК України.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що гр. України ОСОБА_1 своїми діями скоїла порушення митних правил, передбачене ч.1 ст.485МК України, а саме дії, що призвели до ухилення від сплати митних платежів на суму 157696,32 грн., з яких ввізне мито 22343,89 грн., акцизний податок 71829,90 грн., ПДВ 63522,53 грн.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника та ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст.23,33 КУпАП, приходить до висновку, що на гр. України ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 485 ч. 1 МК України, у виді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що буде достатньою мірою відповідальності для досягнення мети адміністративного стягнення.

Згідно положень ч.5 ст.283КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з гр. України ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.485,522,527,528,529 МК України, ст.ст.40-1,283-285,287-290,303 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст.4 Закон України «Про судовий збір» суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною в порушенні митних правил за ч.1 ст.485 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 157696,32 грн., з яких ввізне мито 22343,89 грн., акцизний податок 71829,90 грн., ПДВ 63522,53 грн.

Стягнути з громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца