Справа № 553/4251/24
Провадження № 3/553/1469/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25.12.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Москаленко В.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 211874 від 16.11.2024, вбачається, що 16.11.2024 о 09:20 год. за адресою АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 умисно висловлював погрози, образи, чим вчиняв відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою АДРЕСА_2 , чим завдав шкоди її психічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Його дії кваліфіковані за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Дробаха А.Е. надав заперечення на складений протокол про адміністративне правопорушення, в яких просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Заперечення мотивоване тим, що в матеріалах справи відсутні докази того, що потерпілій ОСОБА_2 могла бути завдана чи була завдана діями ОСОБА_1 фізична чи психологічна шкода, не містять доказів того що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є особами які спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у родинних відносинах чи у шлюбі. Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 30.09.024 у справі 948/682/24 шлюб між зазначеними громадянами був розірваний. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , який проживає з матір`ю. Саме в зв`язку з тим, що батько має бажання спілкуватися зі своїм сином, він змушений приїздити по місцю проживання колишньої дружини для зустрічей із сином і між ними відбулася сварка.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Надав заяву у якій просив розгляд справи здійснювати без його участі та закрити провадження з підстав, зазначених у наданих раніше запереченнях.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута у відсутності правопорушника, якщо він був своєчасно повідомлений про день та час розгляду судової справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 цього Кодексу, не належать до переліку справ, при розгляді яких є обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення суду надані:

- письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких останній зазначив, що 16.11.2024 за місцем проживання свого сина ОСОБА_4 я того щоб побачитися з ним у вихідний день але колишня жінка не дала можливості побачити дитини у і обзивалася ненормативною лексикою, разом із тещею До того, будучи у шлюбі, вона постійно налаштовувала дітей проти нього постійно погрожувала. У двір він не входив, оскільки там агресивна собака.

- письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких вона зазначила, що 16.11.2024 за місцем проживання її та дітей з бабусею приїхав її колишній чоловік в агресивному стані і вимагав негайно дитину з неповагою і погрозами, ображав її, поводився агресивно і зневажливо постійно погрожував, вів себе надмінно, не йшов на мирне спілкування, діти його бояться, чому і проживають з нею. Налаштовує дітей, маніпулює їх добротою і постійно конфліктує. Після побачення діти повертаються засмучені та агресивні. Діти і бабуся перебували в будинку.

-копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 175548.

-відеозапис.

Згідно з вимогами ст.ст.245,252,280 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Відповідно дост.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбаченост.9 КУпАП (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно диспозиції ст.173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї», насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Встановлено, що за даними протоколу про адміністративні правопорушення від 13.09.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 йому у вину поставлено вчинення домашнього насильства, а саме умисних дій психологічного характеру.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Домашнє насильство вчиняється шляхом порушення основних прав та свобод іншого члена сім`ї та призводить або може призвести до заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З пояснень потерпілої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається між нею та її колишнім чоловіком відбулася обоюдна сварка. Вказані пояснення мають значення для правильності кваліфікації дій ОСОБА_1 оскільки звичайна сімейна сварка не характерна для об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, суд також звертає увагу, що даних, які б беззаперечно доводи наявність шкоди, заподіяної діями психологічного характеру ОСОБА_1 фізичному та психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , чи ймовірність заподіяння такої шкоди, в матеріалах справи немає.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення ( ч.2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, то провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею слід закрити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.173, 185,251,252,256,266,280,283,284- 285,294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави В. В. Москаленко