Провадження № 3/727/3688/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Гавалешко П.С., розглянув матеріали про адміністративні правопорушення, які надійшли з УПП в Чернівецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно змісту протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №189658 ОСОБА_1 , 06.12.2024 року о 00.07 год. перебуваючи в м. Чернівці, по вулиці Героїв Майдану, 45Б, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив зіткнення з дорожньою огорожею.

У вину ОСОБА_1 , ставиться вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненому не визнав, пояснив, що протокол ґрунтується на припущеннях зробленими працівником поліції, оскільки транспортним засобом він не керував, функцій водія транспортного засобу в момент вчинення ДТП не виконував.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, за змістом закону, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно п.1.5 ПДР України, водій-особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів не встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будь яких доказів такому суду не надано, в матеріалах відсутні пояснення свідків, та не долучено відео фіксації з бодікамер працівників поліції. Сам ОСОБА_1 категорично заперечує, що він був водієм, вказав на особу яка керувала транспортним засобом та залишила місце події.

Будь яких інших доказів у відповідності до cт. 251 КУпАП, матеріали справи не містять, доказів керування саме ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, він, у розумінні диспозиції ст.124 КУпАП, не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення, так як відсутні докази керування ним транспортним засобом та зупинки автомобіля працівниками поліції, і як наслідок не може нести відповідальність.

Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією (про захист прав та основоположних свобод людини) для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Усі вищезазначені докази мають ряд не відповідностей між собою та не можуть вважатися належними та допустимими, що відображають дійсні обставини зазначених у протоколі подій. Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, оскільки вказані в протоколах події, не відповідають фактичним обставинам справи, мають невідповідності та неточності та не підтверджуються належним чином наданими доказами, у зв`язку з чим справу необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, ст. 124, 221, 266, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя П.С. Гавалешко