Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/914/24
Провадження № 3/670/579/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року селище Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Мамаєв В.А., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.11.2024 року серії ВАД № 271871, 23.11.2024 року біля 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи на домогосподарстві в АДРЕСА_1 , таємно викрав грошові кошти у сумі 2000 грн, які знаходились у сумці на порозі будинку, завдавши матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що грошей не крав, а на домогосподарство заходив, бо хотів похмелитися. Однак ні у нього, ні у хазяїна грошей не було. Тоді він продав свою бензопилу ОСОБА_3 і з цих грошей віддав борги та купив продукти і алкоголь.

У судовому засіданніпотерпіла ОСОБА_2 пояснила, що її син ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_2 , скинувши їй грошові кошти на картку попросив передати йому готівкові кошти в сумі 2000 грн. Вона передала онучкою йому готівкові кошти в сумі 2000 грн купюрами по 500 грн. Через деякий час ОСОБА_4 зателефонував до неї і повідомив, що грошей немає, а у них був у гостях ОСОБА_1 , якого він підозрює у крадіжці.

Згідно ч. 1 ст. 51 КУпАП відповідальність настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, долучено:

-- протокол про адміністративне правопорушення від 27.11.2024 року серії ВАД № 271871, у якому викладено фабулу інкримінованого правопорушення, та який не може бути єдиним доказом вини особи, адже лише містить виклад обставин і суті вчиненого правопорушення, що має бути доведено іншими доказами у справі;

--рапорт від 23.11.2024 року, згідно якого ОСОБА_4 повідомив на лінію «102» про конфлікт із сусідами;

-- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 23.11.2024 року, згідно якого ОСОБА_2 повідомила про скоєння невідомою особою крадіжки грошових коштів в сумі 2000 грн із сумки, яка знаходилась на домогосподарстві в АДРЕСА_2 ;

-- письмове пояснення ОСОБА_5 , із якого слідує, що ОСОБА_6 принесла на домогосподарство ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2000 грн та за її вказівкою залишила сумку на порозі біля вхідних дверей. Через декілька хвилин зателефонував ОСОБА_8 і повідомив, що із будинку вийшов ОСОБА_1 , після чого пропали грошові кошти. А зранку ОСОБА_1 просив позичити йому гроші;

--письмове пояснення ОСОБА_4 , із якого слідує, що зранку до нього додому прийшов ОСОБА_1 із проханням позичити гроші, на що отримав відмову. Після того як ОСОБА_1 пішов, ОСОБА_8 вийшов на подвір`я, де в розмові із донькою та дружиною було встановлено, що із сумки було викрадено грошові кошти в сумі 2000 грн. Підозрює у вчиненому ОСОБА_1 ;

-- письмове пояснення ОСОБА_9 , із якого слідує, що вона є продавцем в магазині «New» в с. Осламів. 23.11.2024 року біля 11.30 год. в магазин приходив ОСОБА_1 та віддав боргу сумі 250 грн, давши при цьому купюру 500 грн;

-- письмове пояснення ОСОБА_10 , із якого слідує, що 23.11.2024 року біля 11.30 год. до нього в магазин приходив ОСОБА_1 та віддав боргу сумі 300 грн, давши при цьому купюру 500 грн;

-- письмове пояснення ОСОБА_11 , із якого слідує, що вона є продавцем в магазині «Рожевий» в с. Осламів. 23.11.2024 року біля 09.00 год. в магазин приходив ОСОБА_1 та просив дати у борг продукти харчування, на що отримав відмову.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.07.2020 року у справі № 216/5226/16-а.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєв проти Росії» від 30.05.2023 року, згідно якого у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 19.02.2020 року у справі № 04/8036/16-а.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР ратифіковано вказану Конвенцію.

Порядок реалізації Конвенції та рішень ЄСПЛ визначено законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 року. Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено у рішеннях ЄСПЛ у справах: «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р. та «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальним для цілей застосування Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій вст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Тому норми Конституції України щодо презумпції невинуватості необхідно застосувати і при розгляді справ про адміністративне правопорушення.

З огляду на презумпцію невинуватості, особа яка притягається до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку, а всі сумніви повинні трактуватися на корись особи.

Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів вини особи, враховуючи, що ОСОБА_1 заперечує вчинення правопорушення, доходжу висновку, що наявними у справі доказами не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, а тому провадження у справі необхідно закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 51, 247, 251, 255, 280 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.А. Мамаєв