Справа № 931/765/24
Провадження № 3/931/490/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року селище Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Кідиба Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, не притягувалася до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №596142 від 25.09.2024 року ОСОБА_1 02.09.2024 року о 14:31 в с. Малий Окорськ по вул. Заозерна, 29 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та навчання своїм чотирьом малолітнім дітям, а саме: діти хворіли на педикульоз та не приступили до навчання, місця для навчання не вистачає, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання 26.12.2024 року не прибула, хоча була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою. Про поважні причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст.268 КУпАП, приходжу до висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання, передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Наведена норма закону є бланкетною та відсилає до ст. 150 СК України, якою передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Так, до адміністративних матеріалів органом, який склав протокол, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, долучено: протокол серії ВАД №596142 від 25.09.2024 року; рапорт; письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , свідоцтва про народження дітей, з яких вбачається, що ОСОБА_1 їх матір`ю, актами обстеження умов проживання з фототаблицями.

З вказаних долучених до справи доказів обставина про те, що ОСОБА_1 самоусунулася від виховання дітей, не підтверджується, доказів незабезпечення матір`ю необхідних умов життя та навчання дітям до адміністративного матеріалу не долучено, вбачаються конфліктні відносини між батьками дітей. Той факт, що діти хворіли і не приступили до навчання в школі з 1 вересня, не є абсолютним доказом ухилення ОСОБА_1 від своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Інших доказів, які б поза розумним сумнівом підтвердили наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, не додано.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.184 КУпАП необхідно закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 184, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба