ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2759/24 Справа № 216/6751/19 Суддя у 1-й інстанції - ОНОПЧЕНКО Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м.Кривий Ріг

суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг клопотання захисника Варналій К.О. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Центрально- Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.12.2019р., якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці

в с т а н о в и л а :

Постановою Центрально- Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.12.2019р., ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Варналій К.О. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , та у зв`язку із поданням апеляційної скарги за межами строку на апеляційне оскарження та прохала вказаний строк поновити.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник Варналій К.А. вказала, що оскаржувана постанова суду першої інстанції від 05.12.2019р. фактично отримана ОСОБА_2 15.10.2024р., ОСОБА_2 -огли особисту участь у судовому засіданні не приймав, копію оскаржуваної постанови не отримував. Вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущено з поважних причин, прохає строк на апеляційне оскарження поновити.

Про дату, час та місце судового розгляду поданого захисником клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції учасники провадження у справі про адміністративне правопорушення повідомлені належним, до судового засідання не прибули, від захисника Варналій К.О. надійшла письмова заява про розгляд поданого клопотання за її відсутності та за відсутності ОСОБА_2 .

Суд апеляційної інстанції дослідивши доводи поданого захисником Варналій К.О. клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, вважає їх необґрунтованими, та не знаходить підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 30.10.2019р. уповноваженим працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП у зв`язку з тим, що 30.10.2019р. о 10:40 год. водій ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ 2106», державний номер НОМЕР_1 , на площі Визволення в м. Кривому Розі, маючи технічну несправність, а саме: відсутні брудозахисні бризговики. Правопорушення вчинено повторно протягом року від 29.03.2019. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив п.п. 31.4.7е ПДР України.

Відповідно до змісту протоколу, розгляд справи призначено в суді першої інстанції на 06.11.2019р. ОСОБА_2 від підпису та отримання копії протоколу відмовився.

(а.с. 1)

Суд першої інстанції після отримання матеріалів справи про адміністративне правопорушення у призначений день та час, а саме 06.11.2019р. справу не розглядав, розгляд справи призначив на 05.12.2019р., про дату час та місце розгляду справи повторно повідомив ОСОБА_2 шляхом надсилання судової повістки.

(а.с. 8)

05.12.2019р. судом першої інстанції справу про адміністративне правопорушення розглянуто по суті, за відсутності ОСОБА_2 , копія оскаржуваної постанови направлена ОСОБА_2 за адресою його мешкання, в АДРЕСА_1 , яка ним не була отримана з невстановлених причин.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що адреса фактичного місця проживання ОСОБА_2 - в АДРЕСА_1 , була незмінною тривалий час, а саме вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, вказана у судовій повістці, складеній судом першої інстанції для виклику ОСОБА_2 , вказана на поштовому відправлені оскаржуваної постанови, та вказана безпосередньо захисником і в апеляційній скарзі, тобто відсутні підстави вважати, що адреса листування, за допомогою якої ОСОБА_2 міг би належним чином скористатися своїм правом доступу до суду та оскарження судового рішення, вказана помилково. У зв`язку з викладеним вище, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що від моменту фактичного розгляду справи судом першої інстанції, а саме 05.12.2019р. до часу подання захисником Варналій К.О. апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_2 минуло п`ять років, та вважає, що пропущений строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції є більш ніж істотним.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи п`ятирічний строк, який було пропущено на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, вважає необхідним наголосити, що національна правова система містить такий термін, як «пресічний строк», який слід розуміти як строк, сплив якого призводить до припинення суб`єктивних прав і обов`язків.

Тобто законодавець у такий спосіб визначає, що право на оскарження не є абсолютним, та ця позиція знаходить своє відображення в усталеній практиці ЄСПЛ щодо права на суд. ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Це право може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (рішення ЄСПЛ у справах «Мушта проти України», заява № 8863/06, п. 37; «Kreuz v. Poland», заява № 28249/95, п. 53; «Golder v. the United Kingdom», заява № 4451/70, п. 38, «Stanev v. Bulgaria», заява № 36760/06, п.п. 229-230).

Суд апеляційної інстанції окремо наголошує, що попри те, що конституційне право на суд є правом особи, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Слід також наголосити, що особа, задіяна у судовій справі зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо її, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Суд апеляційної інстанції вважає неспроможними доводи сторони захисту щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не отримував копії оскаржуваної постанови, оскільки ані факт події адміністративного правопорушення, ані факт складання відповідного протоколу не оскаржується.

За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.

Строк як відрізок часу обмежує дію суб`єктивних прав та обов`язків. Водночас процесуальний строк - це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.

Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, заявою, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків, що вказувало б на дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти Росії», пункти 51, 52, «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

Отже, встановлення строків звернення до суду із заявою чи скаргою у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для учасників справи того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте судом рішення або здійснена дія не підлягатимуть скасуванню.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Слід також зазначити, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. В свою чергу сторона захисту таких обставин у поданому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не наводить.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання захисника Варналій Катерини Олександрівни в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Центрально- Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.12.2019р., якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці - залишити без задоволення.

У поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Центрально- Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.12.2019р., якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці - відмовити.

Апеляційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала захиснику Варналій Катерині Олександрівні, м. Одеса, вул. Червона, 11 (адреса для листування м. Одеса, вул. Базарна, 120 а/с № 20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя