Справа № 163/702/24
Провадження № 3-в/163/33/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.

з участю секретаря Кузьміної А.В.,

представника Волинської митниці Федчишиної С.Ф.,

розглянувши заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Грицені Г.Г. про роз`яснення постанови Любомльського районного суду Волинської області від 11 квітня 2024 року в справі №163/702/24 про притягнення до відповідальності за ст.476 МК України ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 11.04.2024 в справі про порушення митних правил №0089/20500/24 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.476 МК України, і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень у власність держави товару - 510 штук навушників, загальною вартістю 18 945,71 гривень, вилученого за протоколом про ПМП №0088/20500/24; 4786 штук навушників, загальною вартістю 187 482,30 гривні, вилученого за протоколів про ПМП №0088/20500/24, 0089/20500/24та подальшим його знищенням в процесі виконання рішення суду.

Постановою набрала законної сили 23 квітня 2024 року та була звернута до виконання 01 травня 2024 року.

06 листопада 2024 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гриценя Г.Г. звернулась у суд із заявою про роз`яснення судового рішення в частині конфіскації у власність держави товару та подальшого його знищення.

Державний виконавець в судове засідання не з`явилась, одночасно у заяві просила справу розглядати без її участі.

Представник заінтересованої особи Компанець Є.М. надіслав на адресу суду письмові пояснення, в яких просив у задоволенні заяви державного виконавця відмовити. Разом з цим, забезпечити участь в судовому засіданні представника заінтересованої особи в режимі відеоконференції не видалось за можливе, через технічні несправності системи відеоконференцзв`язку. У зв`язку із чим, враховуючи наявність письмових пояснень, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності представника Компанця Є.М., що не буде порушувати його права як заінтересованої особи.

Представник Волинської митниці Федчишина С.Ф. вказала, що постанова суду є зрозумілою та роз`яснення не потребує.

При вирішенні заяви державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Грицені Г.Г. про роз`яснення постанови Любомльського районного суду Волинської області від 11 квітня 2024 року в справі №163/702/24, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Під час розгляду справи №163/702/24, судом, враховуючи передбачену законом санкцію та доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, прийнято рішення про накладення на останнього стягнення у виді штрафу з конфіскацією товарів, що переміщувались з порушенням права інтелектуальної власності та подальшим його знищенням в процесі виконання цієї постанови після набрання нею законної сили.

Статтею 1 МК України визначено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, з міжнародних договорів України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Якщо міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Положення Угоди про торговельні аспекти прав інтелектуальної власності та Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, які ратифіковані Україною, встановлюють необхідність знищення контрафактних товарів.

Частиною 8 ст. 243 МК України передбачено, що товари, конфісковані за рішенням суду відповідно до статті 476 цього Кодексу, у строки, встановлені законодавством для виконання судових рішень, підлягають безоплатній передачі для потреб лікувальних, навчальних закладів, закладів та установ соціально-культурної сфери, інших закладів та установ, що фінансуються за рахунок державного чи місцевих бюджетів, або переробці, утилізації чи знищенню.

Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону України "Про захист прав споживачів" №1023, заборонено введення в обіг фальсифікованої продукції (фальсифікована продукція - продукція, виготовлена з порушенням технології або неправомірним використанням торговельної марки, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а так само неправомірним відтворенням товару іншої особи (п. 27 ст. 1 цього Закону).

Часиною 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України,

Відповідно до п. 16 Порядку розпорядження майном - майно, якість якого не відповідає вимогам стандартів, небезпечне в санітарно-епідемічному відношенні або яке не пройшло відповідного випробування, карантинної обробки чи непридатне для реалізації, продукти харчування та іграшки для дітей віком до 7 років у разі відсутності супровідної документації за висновком відповідної експертизи підлягають переробці або знищенню (утилізації) з урахуванням ступеня зносу та фактичного стану.

За результатами розгляду справи встановлено, що товар - 510 штук навушників; 4786 штук навушників є фальсифікованим/контрафактним, а тому враховуючи вище наведені норми законодавства, підлягає знищенню в порядку розпорядження конфіскованим у власність держави майном.

Враховуючи наведене вище, зміст постанови в справі №163/702/24 про конфіскацією у власність держави товару 510 штук навушників, загальною вартістю 18 945,71 гривень, вилученого за протоколом про ПМП №0088/20500/24; 4786 штук навушників, загальною вартістю 187 482,30 гривні, вилученого за протоколом про ПМП №0089/20500/24 та подальшим його знищенням в процесі виконання рішення суду є цілком зрозумілим, що не викликає питань зв`язаних з виконанням постанови в цій частині.

Таким чином, підстав для роз`яснення постанови від 11 квітня 2024 року та зміни порядку її виконання немає.

Керуючись ст.304 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Грицені Г.Г. про роз`яснення постанови Любомльського районного суду Волинської області від 11 квітня 2024 року в справі №163/702/24 про притягнення до відповідальності за ст.476 МК України ОСОБА_1 , відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета