ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

Суддя Рівненського міського суду Діонісьєва Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Рівному про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2023 року інспектором взводу №2 роти №1 бат. УПП в Рівненській області ДПП ст. лейтенантом Черевач О.В. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №429573 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із тим, що 24.10.2023 останній керував ТЗ BMW 530 д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та просив провадження у справі закрити оскільки вважає, що даний протокол складено безпідставно. Додатково суду пояснив, що 24 жовтня 2023 року, близько 08.39 год. у м. Рівне по вул. Степана Бандери навпроти магазину «ОЗЕРЯНКА» вул. Севастопольська 49, водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz Е220 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Севастопольська зі сторони вул. Малорівненська в напрямку вул. Степана Бандери, на перехресті нерівнозначних доріг, не надав перевагу в русі автомобілю BMW, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , яким я рухався по вул. Степана Бандери зі сторони вул. Дворецька в напрямку вул. Севастопольська.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пасажири ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримали тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Зокрема, ОСОБА_1 відчував різкий біль в області ліктьового та плечового суглобів лівої руки, запаморочення та нудоту.

У зв`язку із цим, почуваючи себе погано та хвилюючись за здоров`я своєї дружини та малолітнього сина, які також перебували в авто на момент ДТП, було прийнято рішення викликати карету невідкладної медичної допомоги.

По приїзду карети швидкої допомоги ОСОБА_1 та його рідних було оглянуто, та відносно ОСОБА_1 встановлено попередній діагноз тахікардія (внаслідок стресу), забій лівої руки та плечового суглоба внаслідок ДТП, підозра на перелом руки або розрив зв`язок, підвищений артеріальний тиск та тремтіння внаслідок шоку, оскільки останній злякався та переживав за стан здоров`я своїх близьких, які були із ним в авто на момент ДТП.

Так як біль був нестерпним, лікарі карети швидкої допомоги дали ОСОБА_1 заспокійливе та знеболюючий засіб (в тому числі «Корвалол» чи «Корвалтаб»).

Крім того, ОСОБА_5 має проблеми зі здоров`ям «цукровий діабет тип 2 (панкреатогенний), потребує інсулінотерапії, важка форма, ст. декомпенсації. Кетоз. Хронічний панкреатит в стадії ремісії з порушенням зовнішньосекреторної функції підшлункової залози. Хронічний гастродуоденіт в ст. ремісії. Хронічний неалкогольний гепатит рецидивуючий перебіг, помірної активності з порушенням ферментативної функції печінки», тому протягом тривалого часу приймаю ряд медичних препаратів, інсулін та на ніч приймає по 1 таблетці лікарський засіб «Гідазепам».

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, оглянувши копію відеозапису подій складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов до висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 24.10.2023 ОСОБА_1 керував ТЗ BMW 530 д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обставини викладенні в протоколі про адміністративне правопорушення не були підтвердженні відеозаписами, в тому числі з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції та камер спостереження розташованих поблизу місця ДТП, відеореєстраторів, та не були підтвердженні дослідженими в судовому засіданні доказами.

З оглянутої в судовому засіданні копії відеозапису подій складання протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що працівники патрульної поліції, склали протокол 01.11.2023, тобто через 8 днів після самої події.

Безпосередньо після ДТП, прибувши на місце події 24.10.2023 інспектори патрульної поліції встановили, що внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, що також підтвердили лікарі карети швидкої медичної допомоги, які також прибули на місце події. Останній скаржився на різкий біль в області ліктьового та плечового суглобів лівої руки, запаморочення та нудоту. Також, внаслідок ДТП погіршився стан здоров`я ОСОБА_1 , оскільки він хворіє на невиліковні хвороби, на підтвердження чого ним було надано підтверджуючі медичні документи.

Однак, в порушення вимог чинного законодавства працівниками патрульної поліції не було викликано слідчо-оперативну групу на місце події та порушено вимоги п. 8 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України09.11.2015 № 1452/735), згідно якої у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Без огляду та без виявлення будь-яких ознак алкогольного/наркотичного сп`яніння, працівники поліції безпідставно висловили вимогу до ОСОБА_1 про проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння. Після проведення огляду алкотестером «Драгер», результат був негативним, однак даний огляд належним чином не був оформлений.

Згідно п. 10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України09.11.2015 № 1452/735),результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Тому, вищевказані вимоги працівниками поліції дотримані не були.

Крім того, винуватця події ОСОБА_6 (якого 13.12.2023 суд визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 124 КУпАП справа №569/21405/23), працівники патрульної поліції на стан алкогольного/наркотичного сп`яніння не освідували, що є порушенням норм чинного законодавства, зокрема п. 8 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України09.11.2015 № 1452/735).

Таким чином, такими своїми діями працівники патрульної поліції здійснили провокацію відносно ОСОБА_1 , оскільки знаючи про стан здоров`я останнього як до події так і спостерігаючи наслідки впливу на стан його здоров`я після ДТП, розуміючи, що лікарі надавали йому невідкладну медичну допомогу, зокрема вводили в організм лікарські препарати, останні в порушення вимог Інструкції провели огляд лише водія, який постраждав внаслідок ДТП та якому було завдано шкоду здоров`ю.

На підтвердження того, що після ДТП, яка трапилася 24.10.2023 о 08.40 год., ОСОБА_1 визнано потерпілим, оскільки він отримав тілесні ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, надано витяг з ЄРДР за №0003089 від 03.11.2023, згідно якого СВ Рівненського РУП ГУНП в області розпочато та триває досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Також, законність внесення відомостей до ЄРДР за вказаним фактом, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підтверджується висновком судово-медичного експерта КЗ Обласне Бюро Судово-Медичної експертизи`Рівненської обласної ради від 29.12.2023, згідно якого у гр. ОСОБА_1 лікарями відміченітакі тілесні ушкодження: - травма лівого плечового суглобу у вигляді часткового розриву сухожилля надосного м`язу, субтотальний розрив сухожилля підлопаткового та пошкодження його черевця І ступеня, медіальної дислокація (pulley 3), часткового розриву якірної частини та гемтеносиновіт довгої головки біцепса, розриву верхньо-передньої, передньої та передньо-нижньої суглобової губи, ускладнена гемартрозом плечового суглоба та піддзьобоподібнимгембурситом, які виникли від дії тупих предметів, могли утворитися незадовго до звернення потерпілого в лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному в обставинах терміну, а саме 24 жовтня 2023 року і, згідно п.2.2.2. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6, відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я.

Дані тілесні ушкодження могли утворитися за обставин, відмічених у постанові, а саме при даному виді дорожньо-транспортної пригоди, при перебуванні потерпілого в салоні автомобіля.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, а отже правовідносини, які охоплюються сферою дії Конвенції, мають врегульовуватися з урахуванням не лише національного законодавства, але й Конвенції та практики ЄСПЛ.

Враховуючи практику ЄСПЛ, яка висловлена у рішеннях «Надточій проти України», «Остюрн проти ФРН», «Енгель та інші проти Нідерландів», « Равнсборг проти Швеції», «Путц проти Австрії», гарантії прав людини, передбачені Конвенцією, щодо кримінального провадження, розповсюджуються у тому числі і на інше публічне переслідування особи, якщо таке переслідування можливо визначити карно-кримінально правовим та національним правом: колом адресатів та правовими наслідками для адресатів. Тобто гарантії передбачені ст. 4 Протоколу №7, стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь-якого публічного переслідування, яке здійснюється Державою.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутністю будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. (Правовий висновок Конституційного Суду України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року).

При оцінці доказів у провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з`ясувати, чи припустиме використання отриманих відомостей, як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вирогідний цей доказ і як він взаємопов`язаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об`єктивне й обґрунтоване рішення з адміністративної справи.

Окрім цього, з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці.

Також переглядом відеозапису встановлено, що поліцейськими автоматично було названо водію декілька ознак наркотичного сп`яніння, при цьому не було зафіксовано порядок перевірки виявлених у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зокрема перевірки реакції його зіниць очей на світло, огляд його рук. З відеозапису чітко видно, що у ОСОБА_1 відсутнє тремтіння пальців рук, поведінка адекватна, мова зрозуміла, чітка, рухи тіла теж адекватні.

Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

З огляду на викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відповідно провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 130, 247,251,252, 256, 283,284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Н.М.Діонісьєва