Справа №705/6807/24
3-зв/705/41/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Р.В., при секретарі судового засідання Моросліп А.Р., розглянувши у судовому засіданні заяву судді Єщенко Олени Іванівни про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І. перебувають матеріали справи відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП (справа №705/6807/24; провадження №3/705/3152/24).

16.12.2024 суддею Єщенко О.І. було заявлено самовідвід з посиланням на те, що при надходженні вказаних матеріалів до суду було порушено порядок їх реєстрації та в подальшому, при автоматизованому розподілі вказаної справи допущено порушення вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 № 25 (зі змінами та доповненнями), оскільки матеріали відносно ОСОБА_1 були зареєстровані на наступний день після надходження до суду і протоколом автоматизованого розподілу передані на розгляд судді Єщенко О.І., хоча на її думку об`єктивних підстав для такої реєстрації матеріалів не було.

Суддя Єщенко О.І. викликалась у судове засідання для розгляду її заяви про самовідвід, однак в засідання не прибула, додаткових пояснень до поданої нею заяви про самовідвід не подала.

Майданюк В.Г. в судове засідання для розгляду заяви про самовідвід судді Єщенко О.І. не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

Прокурор та представник УСР в Черкаській області в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду заяви повідомлені належним чином.

Суддя ухвалив розглядати заяву судді про самовідвід за відсутності осіб, які не з`явились.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає заяву про самовідвід такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом (ст. ст. 126, 129 Конституції України).

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, у випадку, якщо санкції за адміністративні правопорушення є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, вимоги до його судового розгляду мають відповідати гарантіям та стандартам, встановленим Конвенцією, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» від 21 лютого 1984 року (пп. 52-54), «Лауко проти Словаччини» від 02 вересня 1998 року (пп. 56-59), ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» від 17 листопада 2009 року).

Беручи до уваги, практику Європейського суду з прав людини, у зв`язку з відсутністю у нормах Кодексу України про адміністративні правопорушення процедури вирішення питання про відвід судді, судом застосовуються норми Кримінального процесуального кодексу України за аналогією закону.

Згідно приписів ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст.ст. 1, 8, 9 КПК України, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до вимог чинного законодавства України незалежність та неупередженість суду є однією з найважливіших ознак демократичної та правової держави. Це одна із основних засад судочинства в Україні, один із основоположних принципів організації та діяльності судових органів.

В Україні цей принцип реалізується в тому числі за допомогою встановлення у галузі процесуального права інституту відводу судді від участі у розгляді справи, оскільки відвід це заява про недовіру складу суду, що розглядає справу, з підстав, зокрема, наявності сумнівів у його неупередженості та об`єктивності.

Регламентуючи нормами права цей процесуально-правовий інститут, необхідно керуватися єдністю принципів здійснення судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, а вони однакові для усіх видів судочинства. Саме відвід є законодавчо передбаченою процедурою, яка б гарантувала сторонам незалежність, неупередженість та об`єктивність судді у ставленні до кожного з них, а відтак, була б гарантією реалізації цих принципів.

У відповідності до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. Заяви про відвід (самовідвід) можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Під час розгляду заяви судді Єщенко О.І. про самовідвід встановлено, що підставою для самовідводу суддя вважає допущення порушень при визначенні складу суду, у зв`язку з чим суддею до керівника апарату суду направлялися запити, після отримання яких стало відомо, що дійсно матеріали справи відносно ОСОБА_1 були зареєстровані на наступний день після їх фактичного надходження до суду, але при цьому вказано ряд підстав неможливості їх реєстрацій в той же день, які не залежали від роботи працівників канцелярії суду, як то відсутність енергопостачання у суді, а також мав місце людський фактор через значне навантаження.

Визначення судді для розгляду конкретної судової справи здійснюється у встановленому законом порядку.

Так, визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою та/або її окремою підсистемою (модулем) під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження на кожного суддю, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ, що регламентовано нормами ч.3 ст.35 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку відсутні обставини, які б в розумінні ст. 75 КПК України свідчили про порушення порядку визначення судді щодо розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки реєстрація надходження матеріалів судом відбулась 06.12.2024 та цього ж дня матеріали розподілені між суддями, що підтверджується відміткою на супровідному листі та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

На думку суду, сам по собі факт реєстрації матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на наступний день після їх надходження, що підтверджено розпорядженням керівника апарату суду № 465/24 від 05.12.2024 та роз`яснено в повідомленні керівника апарату на запит судді, не є такою обставиною, що входить до визначеного ст. 75 КПК України переліку підстав для відводу судді, що може свідчити про наявність сумніву в неупередженості головуючого судді та виключає участь судді у кримінальному провадженні, що узгоджується з позицією, висловленою в рішення Ради суддів України від 08 червня 2017 року № 34 (зі змінами, внесеними рішенням Ради суддів України № 13 від 01 березня 2019 року).

За таких обставин, заявлений самовідвід не підлягає до задоволення, оскільки під час розгляду заяви судді не знайшов підтвердження факт того, що при розподілі справи між суддями було допущено порушення вимог ст. 35 КПК України та Положень про автоматизовану систему документообігу через свідомі дії працівників суду, внаслідок чого розгляд справи суддею Єщенко О.І. відносно ОСОБА_1 зможе ймовірно призвести до ухвалення незаконного, необґрунтованого та несправедливого судового рішення. Вказані обставини не є такими, що викликають сумнів у неупередженості судді.

Відповідно до практики ЄСПЛ наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями. Розглядаючи суб`єктивні підстави, беруться до уваги особисті переконання та поведінка судді, тобто наскільки суддя неупереджений та безсторонній у даній справі. Об`єктивний критерій визначається забезпеченням судом та його складом відсутності будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Крім того, при вирішенні заявлених відводів та самовідводів необхідно приймати до уваги рішення Ради суддів України № 46 від 07 вересня 2017 «Про роз`яснення деяких питань щодо конфлікту інтересів в діяльності суддів», судова процедура вважається справедливою тільки тоді, коли вона спрямована на забезпечення верховенства права, законності, рівності учасників процесу перед законом і судом, змагальності, гласності та відкритості.

Професіоналізм, незалежність та неупередженість суддів є неодмінною гарантією справедливого вирішення судових спорів.

При цьому суд зазначає, що суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, не зважаючи на будь - які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заявленого суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І. самовідводу при розгляді адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 81 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко Олени Іванівни про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р. В. Піньковський