САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/4155/24
Провадження №3/726/1192/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2024 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки за національністю, рнокпп: НОМЕР_1 , не працюючої, пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно із даних наданого на розгляд суду протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 653355 від 14.12.2024, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП: 14.12.2024, приблизно о 15:00, гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 вчинила стосовно чоловіка гр. ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного психологічного та економічного характеру, а саме ображала нецензурними словами та виганяла із будинку, чим могло бути завдано шкоди психічному здоров`ю, в присутності малолітньої доньки гр. ОСОБА_3 . Таким чином своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та повідомила, що того дня її колишній чоловік ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння та вів себе дуже агресивно і погрожував їй. Щоб на це все не дивилася їх дитина ОСОБА_3 попросила його піти, однак він не реагував, а вирішив викликати поліцію. Вважає, що не вчиняла щодо чоловіка домашнього насильства, але не заперечила, що у них відбулася сварка з приводу вживання ним алкоголю. Просила закрити провадження у справі щодо неї.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та зібрані у ній докази та надавши їм відповідну правову оцінку, приходжу до наступного висновку.

Так, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07 грудня 2017 року. Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється зокрема на таких осіб: особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Так, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.173-2 КУпАП, долучено окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 653355 від 14.12.2024, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.12.2024 та письмові пояснення ОСОБА_2 у яких останній вказує про те, що 14.12.2024, приблизно о 15:00 за місцем спільного проживання дружина вчинила із ним конфлікт, через вживання алкогольних напоїв, в ході якого ображала нецензурними словами, виганяла із будинку, а все це бачила малолітня дитина, форму оцінки ризиків домашнього насильства від 14.12.2024 та терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 449187 від 14.12.2024.

Крім того, у своїх письмових поясненнях, підтриманих у судовому засіданні, ОСОБА_1 вказує, що саме чоловік вчинив щодо неї домашнє насильство та не реагував на зауваження.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, доходжу висновку, що між сторонами (колишнім подружжям) виник словесний конфлікт, що не охоплюється складом та фабулою ст. 173-2 КУпАП.

Так, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Належних та допустимих доказів вчинення неправомірних дій ОСОБА_1 фізично слабшої особи жіночої статі щодо свого чоловіка ОСОБА_2 , який того вечора перебував у стані алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Більше того, не зрозуміло як останній міг почувати себе невпевненим та не здатним захиститися, враховуючи, що він є фізично сильнішим та теж брав активну участь у конфліктній ситуації, вчиняв дії щодо ОСОБА_1 та за що на нього також було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

За таких обставин доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 173-2, 247, 251, 284, 280 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

СуддяС. А. Асташев