Справа № 571/2726/24
Провадження № 3/571/1669/2024

24 грудня 2024 року с-ще Рокитне
Суддя Рокитнівського районного суду Рівненської області Верзун О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дроздинь, Рокитнівського району Рівненської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, не одруженого, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЧЦП №042933 від 02.12.2024: «02.12.2024 о 20 год. 30 хв., на території Березівської ОТГ Сарненського району Рівненської області, на напрямку Заболоття (Україна) - Дзержинськ (Республіка Білорусь) 10 м до лінії державного кордону, в напрямку прикордонного знаку 0851, прикордонним нарядом «Контрольний пост», було виявлено громадянина ОСОБА_1 , який намагався незаконно перетнути державний кордон України поза встановленим пунктом пропуску. Своїми діями ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетину кордону України, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.204-1 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив. Пояснив що, 02 грудня 2024 року на блок посту між селами Дроздинь - Заболоття- Березове був зупинений працівниками прикордонної служби для перевірки військово облікових документів. Так як в нього не оновлено військово облікові дані, його повезли в частину для складання протоколу за ст.202 КУпАП. Стверджує, що наміру перетинати державний кордон не мав, рухався по асфальтованій дорозі власним автомобілем, їхав до дівчини ОСОБА_2 в с. Березове, про це повідомляв працівників прикордонної служби, проте вони не взяли це до уваги та склали протокол за ч.1 ст.204-1 КупАП.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.
Відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП настає у разі перетинання або спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Тобто, диспозиція даної статті передбачає відповідальність за вчинення умисних дій, спрямованих на незаконне перетинання державного кордону України або спробу такого.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність ознак складу адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях складу та події адміністративного правопорушення. При цьому, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» у цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
ОСОБА_1 стверджує, що наміру на незаконний перетин державного кордону України не мав. Жодного належного та допустимого доказу у підтвердження обставин протоколу та спростування заперечень ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
Слід зазначити, протокол про адміністративне правопорушення, не є самостійним беззаперечним доказом вчинення правопорушення, а обставини викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у ньому.
Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.62 Конституції Украни, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За вказаних обставин, провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.
Положеннями п.1 ч.1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 247,280,283,284 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя: