Провадження № 3/201/4910/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 19 вересня 2024 року о 18 годині 50 хвилин, керуючи тролейбусом «Дніпро 203», інвентарний номер 1002, рухався в районі заїзду на Центральний міст в м. Дніпрі, де при випередженні не дотримався безпечного інтервалу з лівого боку, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним зліва автомобілем «Пежо», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнав пасажир тролейбусу ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він, заїжджаючи на Центральний міст в м. Дніпрі, рухався суворо під контактною мережею та зупинився для того щоб надати перевагу у русі попутному справа транспорту, як несподівано відчув удар зліва, від наїзду на керований ним тролейбус попутним зліва автомобілем «Пежо», водій якого не дотримався безпечного інтервалу з правого боку.

Водій ОСОБА_2 під час судового розгляду пояснила, що вона, в час та місці, зазначені в протоколі, керуючи автомобілем «Пежо», заїжджала на Центральний міст в м. Дніпрі та зупинилась для того щоб, при злитті транспортних потоків, надати дорогу попутному справа транспорту, після чого вона побачила як її починає випереджати попутний справа тролейбус «Дніпро 203», водій якого не дотримався безпечного інтервалу з лівого боку, що призвело до наслідків, які настали.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про те, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в дану справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в якому обвинувачується останній.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З метою збирання доказів на співробітників поліції покладається обов`язок, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 155293 від 21 жовтня 2024 року дорожньо-транспортна пригода між учасниками дорожнього руху відбулась в результаті порушення особо, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, п. 13.3 Правил дорожнього руху України.

Однак, з огляду на сукупність зібраних доказів, суд вважає їх недостатніми та не взаємопов`язаними між собою для того щоб прийти до однозначного висновку, за критерієм поза розумним сумнівом, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у провину складеним стосовно нього протоколом, зокрема будь-яких доказів, які безпосередньо вказують на обставини, що підлягають доказування у даній справі та у своїй сукупності вказують на причинно-наслідковий зв`язок дій останнього з наслідками, що настали, немає. Так, наявними доказами у цій справі не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якої останній не порушував правил дорожнього руху, оскільки знаходився без руху в момент зіткнення, при цьому, на його думку, саме інший водія ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Пежо», не дотрималась безпечного інтервалу з правого боку та здійснила наїзд на керований ним тролейбус «Дніпро 203», що стояв, на підтвердження чого сторона захисту посилалась на притаманні відповідному механізмові ДТП пошкодження, виявлені на транспортних засобах, зокрема на автомобілі «Пежо», на якому було складено праве дзеркало заднього виду по ходу руху водія ОСОБА_2 .

Враховуючи спірність даних обставин, оскільки одна із сторін процесу водій ОСОБА_1 стверджує, що він не міг порушити вимог правил дорожнього руху щодо безпечного інтервалу, оскільки керований ним засіб знаходився без руху та саме на нього здійснив наїзд водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Пежо», яка не дотрималась безпечного інтервалу з правого боку, напроти інша сторона процесу водій ОСОБА_2 стверджує, що вона теж знаходилась без руху, оскільки вже після її зупинки відчула удар від наїзду на керований нею автомобіль «Пежо» іншим водієм ОСОБА_1 , який керував тролейбусом «Дніпро 203» та при її випередженні не дотримався безпечного інтервалу з лівого боку, а також вичерпання процесуальних джерел доказів для перевірки таких позиції сторін процесу, то суд в даній ситуації не може прийти до однозначного висновку щодо винуватості водія ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортних засобів, оскільки в залежності від протиправності дій одного водія, залежала поведінка іншого водія.

Таким чином сукупність представлених доказів не виключає ймовірну можливість настання цієї пригоди як за обставин, зазначених стороною захисту, так і за обставин, зазначених зі сторони водія ОСОБА_2 , а тому з упевненістю неможливо стверджувати, що саме водій ОСОБА_1 при випередженні не дотримався безпечного інтервалу з лівого боку, що призвело до наслідків, які настали, у зв`язку з чим наявність сумніву про цей факт повинно трактуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як протилежного не доведено матеріалами, зібраними уповноваженими посадовими особами.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору критерія відповідності доведеності вини особи поза розумним сумнівом, суд вважає, що сукупність зібраних доказів є недостатньою та не взаємопов`язаною між собою для того щоб прийти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до наслідків, які настали за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно останнього.

З огляду на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється посадовою особою в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, суд позбавлений можливості самостійно усунути недоліки, що виникли у зв`язку з відсутністю відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень суду не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином з інших матеріалів справ про адміністративні правопорушення, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівності сторін процесу.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину ОСОБА_1 поліцією адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко