справа № 631/1185/24
провадження № 3/631/516/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко Світлана Василівна, розглянувши в залі судових засідань № 1 приміщення суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Нова Водолага Харківської області, громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Нововодолазьким РВ ГУМВС України в Харківській області 25.10.2008),

із реєстраційним номером картки платника податків НОМЕР_2 ,

який непрацевлаштований, зареєстрований та проживає за адресом:

АДРЕСА_1 ;

за вчинення проступків, передбачених статтею 122-4, статтею 124 і частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

08.07.2024 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21723», держаний номерний знак НОМЕР_3 , по вулиці Зелений Гай, поблизу будинку № 25 села Новоселівка Харківського району Харківської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від обстеження в установленому законом порядку відмовився під відеозапис як на місці зупинки, так і в медичному закладі, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (зі змінами та доповненнями), за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 08.07.2024 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21723», держаний номерний знак НОМЕР_3 , по вулиці Зелений Гай, поблизу будинку № 25 села Новоселівка Харківського району Харківської області, та, здійснивши зіткнення з деревом, поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги пунктів 2.10 «а» і «в» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (зі змінами та доповненнями), за що передбачена відповідальність статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Також, 08.07.2024 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21723», держаний номерний знак НОМЕР_3 , по вулиці Зелений Гай, поблизу будинку № 25 села Новоселівка Харківського району Харківської області, не вибрав безпечну швидкість руху та не врахував дорожню обстановку, в результаті чого здійснив зіткнення зі стовбуром дерева, передньою лівою частиною автомобіля, перебуваючи при цьому з явними ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (зі змінами та доповненнями), за що передбачена відповідальність статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Зазначені протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення проступків, передбачених статтями 122-4, 124 і частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, надійшли до Нововодолазького районного суду Харківської області та постановою судді Мащенко С. В., прийнятою 16.08.2024 року, об`єднанні в одне провадження.

Правопорушник ОСОБА_1 до судді не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово сповіщався своєчасно та належним чином, про причини своє неявки суддю не повідомляв, заяви про відкладання розгляду справи не надавав.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Конвенції, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року (заява № 28249/95), в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Положеннями статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено п`ятнадцятиденний строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, при цьому частина 6 статті 38 вищевказаного нормативно-правового акту визначає кінцевий строк притягнення до адміністративної відповідальності, який становить один рік з дня вчинення правопорушення.

Таким чином, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Тим більше, що стаття 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтями 122-4, 124 і частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Наявними матеріалами справи про адміністративне правопорушення вина ОСОБА_1 повністю доведена.

Так, відповідно до приписів статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, сукупністю даних протоколів про адміністративне правопорушення: (серії ААД № 838296), складеного 08.07.2024 року поліцейським СРПП відділення поліції № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капралом поліції Воровіком М. О.; (серії ААД № 838297), складеного 08.07.2024 року поліцейським СРПП відділення поліції № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Пугачовим Є. О.; (серії ААД № 838298), складених 08.07.2024 року поліцейським СРПП відділення поліції № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капралом поліції Воровіком М. О.,- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, складеною поліцейським СРПП відділення поліції № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капралом поліції Воровіком М. О., фото таблицями і даними СD-дисків, доданих до них, підтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушень.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного поліцейським СРПП ВП № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капралом поліції Воровіком М. О., убачається, що огляд проводився у зв`язку із запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням координації рухів та порушенням мови, натомість від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 08.07.2024 року, ОСОБА_1 був доставлений поліцейським СРПП ВП № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капралом поліції Воровіком М. О. до Нововодолазька ЦЛ, де водій відмовився від проходження огляду на встановлення ступеню сп`яніння.

З рапорту поліцейського СРПП ВП № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капрала поліції Воровіка М. О., поданого 09.07.2024 року на ім`я начальника відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковника поліції Глущенка Аркадія, убачається, що 08.07.2024 року, патрулюючи село Новоселівка на службовий планшет надійшло повідомлення ЄО № 1532 подія: Порушення ПДР за адресою: вулиця Зелений гай, будинок № 25, село Новоселівка. Прибувши на місце події близько 19 годині 20 хвилин ОСОБА_2 пояснила, що її сусід ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 21723», держаний номерний знак НОМЕР_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, здійснив зіткнення зі стовбуром дерева передньою лівою частиною автомобіля та покинув місце скоєння ДТП, не повідомивши про подію поліцію. Перевіривши місце мешкання водія, його було виявлено. ОСОБА_3 пояснив, що вживав 08.07.2024 алкогольні напої разом зі своїм братом та приблизно о 18 годині 00 хвилин ліг спати, ключі ОСОБА_1 не передавав та не знав, що його брат взяв автомобіль без його відома. Водій ОСОБА_1 прокинувся, йому запропоновано пройти до місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди, проте той категорично відмовився. Після цього водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за місцем прописки. ОСОБА_1 відмовився і від проходження обстеження на стан сп`яніння під відеозапис службової бодікамери, хоча мав ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). ОСОБА_1 від керування транспортного засобу відсторонений. Правопорушення зафіксовано на портативний відео реєстратор (бодікамеру) TECSAR BDC-53-02, інвентаризаційний № /18, та CammPro 1826R2.332 інвентаризаційний № -2. Від надання письмових пояснень ОСОБА_1 також відмовився.

Відповідно до електронного рапорту старшого інспектора - чергового ЧЧ відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції Полтавського І., зареєстрованого 03.07.2024 року під № 1532 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку), останній доповів начальникові відділення підполковнику поліції Глущенку Аркадію про те, що 08.07.2024 року о 19 годині 09 хвилин зі служби 102 надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду за участі транспортного засобу автомобіля чорного кольору, який стоїть в полі розбите та подавило гусей і ледь не наїхало на заявницю.

З письмових пояснень ОСОБА_3 від 08.07.2024 року вбачається, що він проживає за адресом: АДРЕСА_2 ,- й цього дня він приїхав до брата, який мешкає за адресом: АДРЕСА_1 . Приблизно о 12 годині 00 хвилин вони почали вживати алкогольні напої, близько 18-ої години він ліг спати. Прокинувшись десь о 20 годині 00 хвилин, він побачив, що автомобіля не має та де він є невідомо. Потім з`ясувалось, що автомобіль взяв його брат, керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та скоїв дорожньо-транспортну пригоду по вулиця Зелений Гай, будинок № 15.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 08.07.2024 року, вона проживає за адресом: АДРЕСА_1 , - та того дня о 19 годині 00 хвилин побачила, як їде автомобіль на великій швидкості, який почав збивати її гусей і ледве не збив її саму, а потім в`їхав в стовбур дерева. Вона побачила, що з автомобіля виходить чоловік, який є її сусідом - ОСОБА_1 . Коли вона вирішила підійти до нього, щоб розібратися, то побачила, що він знаходить в стані алкогольного сп`яніння та зателефонувала на гарячу лінію «102».

Постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серії БАВ № 198997), винесеною 08.07.2024 року о 22 годині 30 хвилин поліцейським СРПП ВП № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим сержантом поліції Щербиною К. С., встановлено, що 08.07.2024 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_1 по вулиці Зелений Гай біля будинку № 35 села Новоселівка Харківського району Харківської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21723», державний номерний знак НОМЕР_3 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив пункт 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (зі змінами та доповненнями), за що передбачена адміністративна відповідальність частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (зі змінами та доповненнями) закріплений обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Нормою пункту 2.10 «а» наведених Правил обумовлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Пунктом 2.10 «в» цих же Правил обумовлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Пунктом 12.1 зазначених Правил дорожнього руху України закріплено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 і частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеним, а тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.

У відповідності до припису частини 2 статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже, виходячи з санкцій норм права, за вчинення яких притягається правопорушник ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а саме:

а) стаття 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб;

б) стаття 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року;

в) частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,-

суддя доходить обґрунтованого висновку про те, що більш серйозним правопорушенням з числа вчинених ним є саме проступок, кваліфікований за частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, суддя враховує характер вчинення правопорушення, ступень вини, майновий стан, особу правопорушника, а також відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність винного, й вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в виді штрафу в межах, установлених частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1000 х 17,00 гривень = 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 і частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, слід вирішити питання про стягнення з нього й судового збору.

Так, відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. При цьому розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким законом, що встановлює правові засади справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), частина 1 та пункт 5 частини 2 статті 4 якого передбачають, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється.

Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України.

Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» № 3460-IX від 09.11.2023 року, з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 3028,00 гривень.

Таким чином, у зв`язку із накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з нього слід стягнути й судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень, із розрахунку: 0,2 х 3028,00 гривень = 605,60 гривень.

Приймаючи постанову, суддя також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебувала на розгляді належного суду.

На підставі викладеного, діючи в точній відповідності із законом, з метою зміцнення законності, виховання особи, яка вчинила це адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, керуючись статтею 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17 і пунктами 3 та 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року статтею 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями), статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» № 3460-IX від 09.11.2023 року і частиною 5 статті 7, статтями 15, 23, 27, 28, 33 - 35, 36, 38, 40-1,122-4, 124, частиною 1 статті 130, статтями 245, 246, 249, 251, 252, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287 та статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8073-Х від 07.12.1984 року (із змінами та доповненнями),-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних проступків, передбачених статтями 122-4, 124 і частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, із зарахуванням на наступні банківські реквізити: номер рахунку (IBAN): UA 0020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300. Отримувач: ГУК Харківської області - код -21081300. Код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) електронне адміністрування податку

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок), із зарахуванням на наступні банківські реквізити: отримувач: ГУК у місті Києві /місто Київ/ 22030106. Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП електронне адміністрування податку). Номер рахунку (IBAN) UA 0026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, інакше постанова надсилається для примусового виконання, у порядку якого стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000,00 гривень (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок), та витрати на облік цього правопорушення, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами, звертається до виконання протягом трьох місяців і підлягає виконанню з моменту її винесення, за виключенням випадків, прямо передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Постанову прийнято, оформлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику.

Суддя С. В. Мащенко