Справа № 188/2940/24
Провадження № 3/188/1680/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року смт.Петропавлівка

Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Курочкіна О.М., розглянувши матеріали відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 вид 09.11.2019р., не працюючого

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ААД №795328 від 04.10.2024 року, 04.10.2024 року 14 год. 45 хв на а/д М-30 1090 км. Стрий-Ізварине по вул.Першотравневій с.Миколаївка Синельниківського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2103 д/н НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, очі не реагують на світло, почервоніння очей, та у встановленому законом порядку пройти огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння гр. ОСОБА_1 відмовився від огляду, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був повідомлений про розгляд справи, що підтверджується його підписом у вищевказаному протоколі, за допомогою СМС-повідомлення та з повідомленням на офіційному веб-порталі Судової влади в розділі «розгляд засідань» по Петропавлівському районному суду Дніпропетровської області, причини неявки суду не повідомив, від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Станом на 25.12.2024 року від ОСОБА_1 до суду не надійшло будь яких пояснень, сам до суду не з`явився, вважаю можливим розглянути справу про адміністративне правопорушення у його відсутність.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії» (1989), сторона зобовязана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 за наявними в матеріалах справи доказами, що відповідає ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт інспектора ВП№3, направлення до медичного закладу, рапорт інспектора ВП №3, переглянувши диск відеофіксації правопорушення, приходжу до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП полягає у повторному протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Також суд враховує правову позицію висловлену ВС у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 травня 2019 року № 537/2088/17 про те, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке порушнику поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.

В судовому засіданні під час перегляду диску відеофіксації правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , вбачається, що підстава зупинки не відповідала вимогам ст.35 ЗУ «Про поліцію,» працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 не зазначили, які саме ознаки сп`яніння були виявлені у нього, якого сп`яніння наркотичного чи алкогольного. Пропозиція поліцейського була пройти обстеження на наркотичне чи алкогольне сп`янінння, тобто поліцейським не визначено, ознаки якого сп`яніння він вбачає у особи і який вид обстеження пропонує особі.

В матеріалах справи відсутні докази на підставі яких було зупинено транспортний засіб ОСОБА_1 .

Також в матеріалах справи відсутні докази щодо дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинені ОСОБА_1 , який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме постанови суду з відміткою про вступ у законну силу.

Відповідно до положень ст.266КУпАП, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що склад правопорушення та факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, не знайшов правового підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, враховуючи зазначене, провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284, 287 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено Дніпровським апеляційним судом.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О. М. Курочкіна