Справа № 198/432/24
Провадження № 3/0198/209/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Білинського М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Юріївка справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.09.2024 року, громадянка ОСОБА_1 27.09.2024 року, о 13 години 30 хвилин, знаходячись в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою АДРЕСА_2 , будучи продавцем ФОП « ОСОБА_2 », здійснювала реалізацію тютюнових виробів без отримання ліцензії на здійснення вказаного виду господарської діяльності.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання (від 23.12.2024 року) не з`явилася, направила суду письмові заперечення на протокол про адмінправопорушення (а.с. 21-24), у яких просила суд закрити справу за відсутності події і складу адмінправопорушення; провести розгляд справи за її відсутності.

За таких умов суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На переконання суду справа підлягає закриттю, виходячи з наступного:

-співробітниками поліції не було зафіксовано факту продажу ОСОБА_1 тютюнових виробів (зокрема, не було встановлено хоча б одну особу, яка купила тютюнові вироби). Долучений до справи у якості доказу оптичний диск з відеозаписом зробленим поліцією не може вважатися допустимим доказом у справі відсутні відомості, яким технічним пристроєм і коли зроблено цей відеозапис;

-відсутні свідки правопорушення;

-грошові кошти отримані від можливого продажу тютюнових виробів не вилучалися;

-не конкретизовано що саме, скільки і за яку суму було продано (якщо дійсно було продано), дане (неконкретизованість опису дій) ставить під сумнів сам факт наявності таких дій;

-доказова база сторони обвинувачення побудована переважно на визнавальних пояснення самої ОСОБА_1 (а.с. 3), яка зараз відмовляється від них (і це її законне право), посилаючись на те, що писала ці пояснення під диктовку, перебуваючи в стресовому стані, будучи юридично не обізнаною;

-пред`явлене їй обвинувачення є неконкретизованим, не чітким (дане порушує її право на захист перешкоджає вибудувати лінію захисту), оскільки ч. 1 ст. 164 КУпАП є бланкетною (відсилочною) і відсилає до іншого нормативно-правового акту, а у протоколі відсутня така відсилка. Крім цього, сам по собі протокол про адмінправопорушення (який також є доказом, згідно положень ст. 251 КУпАП) не може бути достатнім для підтвердження вини особи;

-вилучення в магазині тютюнових виробів не є неспростовним доказом їх продажу (сигарети не вилучені з цивільного обігу і зберігати їх не заборонено). Крім цього, як слідує з наявних у справі документів, ще у вересні 2024 року у ФОП « ОСОБА_2 » (в даного магазину) була ліцензія на продаж тютюнових виробів.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення не доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Пункт 2 ст. 6 Конвенції про основні права та свободи людини, і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

За таких обставин, справа у відношенні особи підлягає закриттю провадженням у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, особою, відносно якої її винесено.

Суддя М. В. Білинський