Справа №443/93/24
Провадження №3/443/93/24
ПОСТАНОВА

іменем України

02 лютого 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції ГУ Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.01.2024 близько о 18 год 50 хв в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме умисно висловлював образи, нецензурну лайку відносно своєї дружини, ОСОБА_2 , чим міг завдати шкоду психологічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ч. 1. ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення засобу зв`язку Укрпошта, згідно якого ОСОБА_1 отримав судову повістку про виклик до суду 23.01.2024, в судове засідання не з`явився. Клопотань від останнього про перенесення справи до суду не надходило, а тому у відповідності до ст. 268 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 суддя враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП та датою та часом розгляду справи. Слід звернути увагу на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколу.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_3 , та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 027336 від 10.01.2023 згідно якого ОСОБА_1 10.01.2024 близько о 18 год 50 хв в АДРЕСА_1 умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме умисно висловлював образи, нецензурну лайку відносно своєї дружини, ОСОБА_2 , з якою спільно проживають, чим міг завдати шкоду психологічному здоров`ю. Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ч. 1. ст. 173-2 КУпАП/а.с.5/;

- повідомленням на лінію 102 згідно якого 10.01.2024 о 22 год 12 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , заявниця ОСОБА_2 повідомила, що її чоловік дебоширить, у будинку двоє дітей, чоловік був на війні, має у будинку пневматичну зброю /а.с.3/;

- заявою ОСОБА_2 від 10.01.2024, згідно якої остання просить прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 10.01.2024 близько 19 год 00 хв вчинив домашнє насильство відносно неї, обзивав нецензурними словами, кидав посудом, чинив моральний та психологічний тиск та виганяв з хати, після чого вона пішла до сусідки та перебувала в неї близько трьох годин. Після чого вона повернулась додому близько 22 год 00 хв та зателефонувала на 102. Діти під час конфлікту були в іншій кімнаті. Згідно ст. 63 КУ від дачі пояснень відмовляється /а.с.4/;

- терміновим заборонним приписом серія АА №305725 від 10.01.2024 згідно якого ОСОБА_1 встановлено наступні заходи термінового заборонного припису стосовно постраждалої особи ОСОБА_2 : заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на три доби з 23 год 30 хв 10.01.2024 до 23 год 30 хв 13.01.2024/а.с.6/.

Суддя критично оцінює письмові поясненнями ОСОБА_1 від 10.01.2024 в частині відсутності спору з потерпілою, а саме, що він проживає в АДРЕСА_1 у житловому будинку разом із сім`єю: дружиною ОСОБА_2 дітьми ОСОБА_4 , 2015 року народження, та ОСОБА_5 , 2012 року народження. Після контузії, оскільки перебував на сході України та мав поранення, у нього проблеми з головою. 10.01.2024 біля 19:00 год він з ніким в приміщення будинку не конфліктував. Коли приїхали працівники поліції, то він спав на ліжку в приміщенні будинку з дитиною ОСОБА_4 , оскільки такі спростовуються вищенаведеними доказами по справі/а.с.8/.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано, тому вищевикладені докази суд вважає належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Таким чином, вважаю доведеним факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто умисного вчинення дій психологічного характеру (образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій ОСОБА_6 , тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 , слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 33, ч.1 ст.173-2, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Р.Г. Равлінко