Справа № 615/129/24
Провадження № 3/615/74/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Левченко А.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Валківського районного суду Харківської області надійшов адміністративний матеріал, складений стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, який містить протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 732704 від 19 січня 2024 року, згідно якого 19 січня 2024 року о 17 год 15 хв ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство стосовно ОСОБА_2 , у ході якої почав висловлюватись нецензурною лайкою, ображати погрожувати фізичною та психологічною розправою.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та вказав, що 19 січня 2024 року він прийшов до будинку, який на праві спільної сумісної власності належить йому та його колишній дружині ОСОБА_2 . У ході спілкування з останньою, спитав де поділась газова плита, на що вона сказала, що вона її викинула. Він розуміючи, що може виникнути сварка, жодних дій не вчиняв, не погрожував колишній дружині фізичною розправою та не ображав нецензурною лайкою.

Дослідивши адміністративний матеріал, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Як вже було встановлено, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 732704 від 19 січня 2024 року, 19 січня 2024 року о 17 год 15 хв ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство стосовно ОСОБА_2 , у ході якої почав висловлюватись нецензурною лайкою, ображати погрожувати фізичною та психологічною розправою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та вказав, що 19 січня 2024 року він прийшов до будинку, який на праві спільної сумісної власності належить йому та його колишній дружині ОСОБА_2 . У ході спілкування з останньою, спитав де поділась газова плита, на що вона сказала, що вона її викинула. Він розуміючи, що може виникнути сварка, жодних дій не вчиняв, не погрожував колишній дружині фізичною розправою та не ображав нецензурною лайкою.

До протоколу додані рапорт, письмова заява та пояснення ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_1 , а також форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Так, згідно письмової заяви ОСОБА_2 , остання просить прийнти міри до її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , котрий вчинив відносно неї психологічне насильство.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 її колишній чоловік ОСОБА_1 прийшов до неї та почав погрожувати фізичною та психологічною розправою. Почав ображати, потім почав говорити про те, що вона викинула речі з будинку.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , 19 січня 2024 року він прийшов до своєї колишньої дружини у будинок, який належить їм на праві спільної сумісної власності. Запитав у колишньої дружини де поділась стара газова піч, на що вона відповіла, що викинула її. Після цих слів він вирішив піти з будинку, однак колишня дружина повідомила, що викликала поліцію.

При цьому, доказів, які б беззаперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно своєї колишньої дружини, окрім як письмові пояснення останньої, матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вищезазначених обставин, відповідно до вимог чинного законодавства України усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, при розгляді справи встановлено відсутність події адміністративного правопорушення, а тому провадження по справі підлягає обов`язковому закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 173-2, 245, 247, 251, 252, 268, 283-285, 294, КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Валківський районний суд Харківської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя А.М. Левченко