ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року суддя Володимир-Волинський міського суд Волинської області Лутай А.М.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

09 серпня 2024 року о 08:55 по вул. Соборній в м. Володимирі Волинської області водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.9. «а» Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КП Володимирське ТМО, результати 0,64 %.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Галащук С.Ю. просили закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю не доведена належними та допустимими доказами. При цьому захисник вказав, що ОСОБА_1 09.08.2024, біля 00:30, на автомобілі «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Сагайдачного в м. Володимирі. Даний автомобіль був зупинений поліцейським ОСОБА_2 , який зробив водію ОСОБА_1 зауваження щодо руху автомобіля в комендантську годину. Через погане самопочуття ОСОБА_1 автомобіль був доставлений до Володимирського РВП ГУНП у Волинській області. При цьому, поліцейський Плевако В.В. ключі від автомобіля «Volkswagen Golf» залишив у себе, та сказав ОСОБА_1 прийти зранку 09.05.2024 для вирішення питання щодо порушення комендантської години. 09 серпня 2024 року о 08:30 ОСОБА_1 прийшов до поліції, де поліцейський Плевако В.В. віддав йому ключі від автомобіля, виніс усне зауваження про порушення комендантської години, та категорично заявив, щоб ОСОБА_1 забрав свій автомобіль, який вночі був поставлений навпроти в`їзду до Володимирського РВП ГУНП у Волинській області. ОСОБА_1 сказав, що пережене автомобіль на стоянку неподалік, оскільки погано себе почуває, і не зможе керувати транспортним засобом, бо вживав лікарські препарати, на що поліцейський йому не заперечив. Одразу після цього поліцейський ОСОБА_2 повідомив свого колегу інспектора Яцківа Ю.Ю. про те, що ОСОБА_1 буде переставляти свій автомобіль на стоянку і, що він вживав лікарські препарати, тому доцільно його зупинити та освідчити на вживання медичних препаратів, які містять алкоголь. Даний факт, на думку захисника, чітко засвідчує провокативні дії на спонукання до скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Коли ОСОБА_1 на автомобілі почав рухатися його зупинили працівники поліції, які запропонували йому пройти освідчення на предмет сп`яніння. Після проходження освідчення у Володимир-Волинському ТМО лікарі зафіксували перевищення норми алкоголю та поліцейські почали процедуру оформлення протоколу про виявлене правопорушення. Захисник зауважив, що ОСОБА_1 без спонукання поліцейського ОСОБА_2 не сідав би за кермо, а змушений був перемістити автомобіль за вказівкою, що є безпосередньою провокацією до скоєння правопорушення, оскільки ключі віддав ОСОБА_1 саме поліцейський, а дана подія була спровокована без умислу на скоєння правопорушення безпосередньо не усвідомлюючи ОСОБА_1 настання негативних протиправних наслідків, що свідчить про відсутність суб`єктивної сторони у вчиненні даного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 в суді додатково зазначив, що він хворіє серцево-судинними захворюваннями, у зв`язку з чим він уночі та вранці 09.08.2024 вживав бальзам «Бітнера», який містить у собі алкоголь. За кермо автомобіля він дійсно сів під дією лікарських препаратів, але зробив він це за вказівкою поліцейського.

Вислухавши ОСОБА_1 та його захисника Галащука С.Ю., допитавши свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП, за якою стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачає відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що його вина повністю встановлена сукупністю наявних у матеріалах справи доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №061739, складеним 09.08.2024 о 09:55 поліцейським СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області сержантом поліції Яцків Ю.Ю., згідно якого 09 серпня 2024 року о 08:55 по вул. Соборній в м. Володимирі Волинської області водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.9. «а» Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КП Володимирське ТМО;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним 09.08.2024 лікарем КП «Володимирське ТМО» ОСОБА_3 , згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора, встановленого в автомобілі поліції, що містяться на DVD-R диску, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а також процедура оформлення стосовно нього адміністративного матеріалу;

- показаннями інспектора СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 , який в судовому засіданні пояснив, що 09.08.2024, під час комендантської години, був зупинений автомобіль «Фольксваген» під керуванням ОСОБА_1 . У водія не було при собі документів на автомобіль. Він намагався показати їх у застосунку «Дія», але не зміг. ОСОБА_1 повідомив, що він раніше працював у поліції і попросив проїхати до відділку, де його особу може підтвердити черговий. У відділку поліції черговий дійсно підтвердив особу ОСОБА_1 . Після цього ОСОБА_1 сказав, що йому зле, і що він пішки піде додому. При цьому, ОСОБА_1 залишив свій автомобіль неподалік відділку поліції, а ключі у свідка. Вранці, він віддав ОСОБА_1 ключі від автомобіля та попросив його перегнати транспортний засіб на стоянку, оскільки він заважав виїзду. Про те, що сталося вночі, він розповів своєму напарнику ОСОБА_4 , який заступав на зміну, та повідомив останнього, що ОСОБА_1 вживає лікарські препарати, і що його треба перевірити;

- показаннями поліцейського СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що вранці 09.08.2024, під час перезміни, його колега ОСОБА_2 повідомив йому, що ОСОБА_1 вночі стало погано і, що останній залишив свій автомобіль біля відділку поліції. Крім того, ОСОБА_2 сказав, що водій вживає лікарські препарати і, що його бажано перевірити. Коли він вийшов на вулицю, то побачив, як автомобіль «Фольксваген» під керуванням ОСОБА_1 від`їжджає від відділку. При цьому ОСОБА_1 не включив покажчик повороту, що і стало причиною його зупинки. Під час спілкування з водієм, було встановлено, що останній перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння. За бажанням водія огляд на стан сп`яніння було проведено у медичному закладі, де у ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння. Після чого, стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені докази, у суду не має.

З урахуванням наведеного, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, дослідивши всебічно, повно та неупереджено всі обставини справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, в порушення вимоги п.2.9 «а» ПДР України, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи сторони захисту про те, що з боку працівників поліції мала місце провокація на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки він сів за кермо та перемістив автомобіль за вказівкою працівника поліції, суд вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 перш за все зобов`язаний був дотримуватися Правил дорожнього руху України, які забороняють водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, ані ОСОБА_1 , ані його захисник з моменту вчинення правопорушення, яке ставиться ОСОБА_1 у провину, з будь-якими скаргами чи заявами стосовно, на їх думку неправомірних дій поліцейських, до відповідних органів не звертались.

Вказані доводи суд розцінює як спосіб захисту, обраний з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення суд керується таким.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, наслідки вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вважає доцільним накласти на нього безальтернативне адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч ) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 130, 245, 266, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Роз`яснити, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст.308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. судового збору за наступними реквізитами: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена у Волинському апеляційному суді протягом 10 днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Копію постанови протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя А.М.Лутай