Справа № 299/2065/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2024 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., з участю захисника - адвоката Конопіхіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Конопіхіна А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2024 року, визнано винним ОСОБА_1 , у скоєні правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. який стягнути на користь держави Україна.

Cтягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Відповідно до постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення, - 06.03.2024 року близько 11 год. 55 хв. прикордонним нарядом «Контрольний пост» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б ) в межах контрольованого прикордонного району на напрямку 112 прикордонного знаку, на відстані близько 5500 метрів від державного кордону України (територія Королівської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 спільно з громадянином України ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон у складі групи осіб.

Своїми діями громадянин України ОСОБА_1 порушив вимоги статей 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а саме: спроба незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник Конопіхін А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення захисника - адвоката Конопіхіна А.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.204-1 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №148316 від 07.03.2024 року, протоколом про адміністративне затримання від 06.03.2024 року, схемою виявлення та затримання, рапортом, письмовими поясненнями, а також іншими матеріалами справи.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, належними та допустимими доказами, які були досліджені місцевим та апеляційним судами.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, місцевий суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, згідно з якими адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Даних, що ОСОБА_1 раніше притягувався за адміністративні правопорушення матеріали справи не містять.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення відсутні, майнова шкода ним не заподіяна.

Також, незважаючи на наявність формального складу адміністративних правопорушень, у матеріалах справи відсутні дані про те, що діями ОСОБА_1 спричинено шкоду та завдано збитків державним чи суспільним інтересам.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 можливо звільнити від адміністративної відповідальності, у зв`язку із малозначністю вчинених ним адміністративних правопорушень, на підставі ст.22 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Застосування такого заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Конопіхіна А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП - скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага