Провадження № 3/761/5932/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Циктіч Віталій Михайлович, розглянувши справу щодо гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, провідного інженера, який зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.05.2024 гр. ОСОБА_1 20.05.2024, приблизно о 12.00 год., неналежним чином виконав свої батьківські обов`язки щодо малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки не забезпечив належні житлові умови - у кімнаті стоїть маленький диван.

На думку особи, яка склала протокол, вказаним діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 своєї вини не визнав, пояснив суду, що дитині забезпечені всі можливі умови проживання та виховання. Оскільки син має певні вади, а саме порушення роботи головного мозку, останній перебуває на інклюзивному навчанні. Просив провадження у справі закрити, оскільки обов`язки щодо виховання та утримання малолітнього сина виконує у повному обсязі.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 20.05.2024 серії ВАВ № 578223, рапорт працівника Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, інші, долучені документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Реалізація вказаного завдання здійснюється шляхом оцінки судом доказів, якими у силу ст. 251 КУпАП можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні.

До таких доказів закон відносить пояснення свідків, висновки експертів, показання технічних приладів та засобів тощо.

Зазначені положення закону передбачають, що особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, піддає відповідній правовій оцінці докази, які містяться у матеріалах справи. Дослідження та врахування саме цих доказів має привести до обґрунтованого висновку про винуватість особи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративний проступок за ч.1 ст. 184 КУпАП, тобто не виконав батьківські обов`язки щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_2 , оскільки не забезпечив належні житлові умови - у кімнаті стоїть маленький диван.

Таким чином, наданими суду матеріалами має бути доведено, що гр. ОСОБА_1 не виконав покладених на нього батьківських обов`язків щодо виховання сина, піклування про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов розвитку його природних здібностей, поважати гідність дитини.

Відповідно до правових позицій Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які відображені у справах «Гурепка проти України» та «Корнєв і Карпенко проти України» адміністративне правопорушення у сфері громадської безпеки вважається по суті кримінальним.

У зв`язку з цим розгляд таких справ вимагає забезпечення всіх гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, права на справедливість судового розгляду публічність розгляду справ.

У справі «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зауважив, що з боку суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення недопустимо уточнення у судовому рішенні фабули правопорушення, усунення певних розбіжностей та неточностей, які мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такий підхід є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції у частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

За таких умов особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

З наведеного витікає, що суд уповноважений досліджувати виключно матеріали, які надані йому відповідним органом, тобто протокол та долучені до нього документи, на підставі чого має дійти висновку про наявність або відсутність у діях особи зазначеного у протоколі правопорушення.

Водночас, з наданих у засіданні ОСОБА_1 пояснень, останній батьківські обов`язки виконує, забезпечує фізичний, духовний та моральний розвитокмалолітнього сина.

Суддя бере до уваги, що інших доказів, які б свідчили, що малолітній ОСОБА_2 перебуває без батьківського піклування та належни умов життя, суду не надано.

Враховуючи наведене, пояснення гр. ОСОБА_1 , які матеріалами справи не спростовані, суддя дійшов висновку про недоведеність у діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного проступку за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.9, 184, 247, 278, 280, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Справу про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Циктіч