КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участю секретаря судового засідання Бойко Д.О.,особи яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Гапон С.В., захисника іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - адвоката Зінкевича Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня 2024 року, якою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 682624 від 24 травня 2024 року, 24 травня 2024 року о 13 год. 45 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen» модель «Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , в смт. Коцюбинське Київської області по вулиці Пономарьова 32б на дорозі з двостороннім рухом, за відсутності дорожньої розмітки та дорожніх знаків, при об`їзді перешкоди не переконався, що це буде безпечно, виїхав на смугу зустрічного руху та не пропустив велосипедиста, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого сталось зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох ТЗ, чим порушив вимоги п. 11.3, 12.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня 2024 року,провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, за вчинення порушень, передбаченихп.п. 11.3, 12.3 ПДР України.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що надані ОСОБА_1 пояснення, не відповідають обставинам справи, оскільки вони надані для того, щоб перекласти відповідальність на іншу особу. Крім того, суд першої інстанції не є експертом, висновок експертизи відсутній, а тому не зрозуміло, як він взагалі визначив, що апелянт рухався із значною швидкістю. Висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній постанові були взяті на основі лише пояснень ОСОБА_1 . В постанові суд першої інстанції посилається на відеозапис із автомобіля, однак із даного відеозапису не можливо встановити швидкість руху ні автомобіліста, а ні велосипедиста так як на відео вбачається "швидкість бачення". Апелянт звертає увагу, що вина ОСОБА_1 очевидна, оскільки рухаючись на транспортному засобі «Volkswagen» модель «Passat», д.н.з. НОМЕР_1 при об`їзді перешкоди не переконався, що це буде безпечно, виїхав на смугу зустрічного руху та не пропустив велосипедиста, який рухався у зустрічному напрямку в гору.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гапон, які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги і просили постанову суду першої інстанції залишити без змін; пояснення захисника іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - адвоката Зінкевича Д.В., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив їх задовольнити; а також їх відповіді на запитання суду, дослідивши письмові матеріали справи і відеозапис, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений у постанові суду першої інстанції висновок прозакриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що, відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 3, 7 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді як кримінальних проваджень, так і справ про адміністративні правопорушення на транспорті, суди повинні ретельно з`ясовувати не лише те, норми яких правил, інструкцій чи інших нормативних актів не додержано винною особою, а й чи існує причинний зв`язок між учиненими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Більш того, як звернув увагу Верховний Суд України, у випадках, коли передбачені законом суспільно небезпечні наслідки, в даному випадку пошкодження транспортних засобів, настали через порушення правил дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.

Як встановленоз матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та його безпосередніх пояснень в суді апеляційної інстанції, автомобіль під його керуванням здійснив виїзд праворуч з житлової зони ЖК «Атлант» на головну дорогу по вул. Пономарьова, що в смт. Коцюбинське, виїхавши на головну дорогу в своїй полосі руху у нього була перешкода у виді транспортного засобу аварійної служби зі встановленим знаком (4.8 ПДР України) об`їзд перешкоди з лівого боку, дотримавшись правил дорожнього руху, він почав здійснювати об`їзд перешкоди, побачившина своєму шляху водія велосипеда ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку не здійснюючи екстреного гальмування, він екстрено зупинив свій автомобіль до повної зупинки, однак водій велосипеду все рівно здійснив зіткнення з його автомобілем, адже останній не здійснив всіх можливих заходів для безпечної зупинки свого транспортного засобу.

Відповідно до схеми місця ДТП, зіткнення вказаних вище транспортних засобів відбулося безпосередньо під час завершення маневру об`їзду перешкоди, водієм транспортного засобу. При цьому, в результаті зіткнення,саме велосипед під керуванням ОСОБА_2 з автомобілем «VolkswagenPassat» д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодив бампер автомобіля.

Більш того, під час апеляційного розгляду, за клопотанням захисника апелянта - адвоката Зінкевича Д.В., судом апеляційної інстанції було повторно досліджено відеозапис моменту ДТП, зафіксований відеореєстратором автомобіля «VolkswagenPassat» д.н.з. НОМЕР_1 , після перегляду якого, судом встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 під час здійснення свого руху та виконанні вимог дорожнього знаку (4.8 ПДР України) об`їзд перешкоди з лівого боку, чітко дотримувався правил дорожнього руху, а ОСОБА_2 керуючи велосипедом, навпаки, нехтуючи правилами дорожнього руху, не знизив швидкість під час повороту праворуч у своєму напрямку головної дороги, бачучи перед собою перешкоду у виді припаркованого транспортного засобусаме з його смуги руху, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості або повної зупинки свого велосипеду задля безпечного об`їзду перешкоди, а також наданні можливості автомобілю «VolkswagenPassat» д.н.з. НОМЕР_1 завершити свій маневр об`їзду, на виконання вимогдорожнього знаку (4.8 ПДР України) об`їзд перешкоди.

Тобто, наведені обставини, з урахуванням письмових та безпосередніх пояснень всіх учасників ДТП, дозволяють зробити висновок про те, що ОСОБА_1 на момент зіткнення фактично завершував свій маневр об`їзду, а водій ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку маючи перед собою перешкоду у виді припаркованого транспортного засобу, не тільки не зупинився перед ним, а навіть не знизив швидкості, з якою рухався до нього.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами викладеними у постанові судді Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня 2024 року про те, що причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди, які потягли за собою наслідки у виді пошкодження транспортних засобів, були порушення правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_2 , оскільки навіть якщо припустити, що ОСОБА_1 також допустив порушення правил дорожнього руху, які були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо нього, за встановлених працівниками поліції обставин, він не мав технічної можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків, через те, що в момент зіткнення його автомобіль здійснив повну зупинку, на відмінно від велосипеду під керуванням ОСОБА_2 .

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку, в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня 2024 року, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вони не спростовують правильності висновків судді, які наведені в оскаржуваній постанові, оскільки версія події та обставин дорожньо-транспортної пригоди, на якій наполягає апелянт не ґрунтується на фактичних даних, які були встановлені під час розгляду справи.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу представника апелянта - адвоката Зінкевича Д.В. на безпідставне посилання на рішення ЄСПЛ у справі "Атлан проти Об`єднаного Королівства", адже у рішенні, ухваленому 19 червня 2001 р. у Страсбурзі у справі "Атлан проти Об`єднаного Королівства", Європейський суд з прав людини постановив, що мало місце порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод щодо права на справедливий судовий розгляд. При цьому, суд апеляційної інстанції не вважає, що права ОСОБА_2 на справедливий судовий розгляд були порушенні судом першої чи апеляційної інстанції саме у контексті відповідного рішення ЄСПЛ.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_2 не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді щодо закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, є незаконною та необґрунтованою, а тому, за наслідками її розгляду, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 -без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня 2024 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 367/5039/24

Апеляційне провадження № 33/824/3685/2024

Категорія: ст.124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Чернова О.В.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.