Справа № 953/9596/24
Провадження № 3/953/2813/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Глос М.Л., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх передбачених ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, не пильнувала за психічним станом дитини. Внаслідок цього 22.09.2024 року о 02 год. 30 хв. за адресою: м. Харків, вул. Ісаївська, буд. 101, ОСОБА_2 скоїла спробу самогубства шляхом передозування сильнодіючого лікарського засобу, і для цього вжила чотири блістери пігулок «Фаніган».

Правопорушниця викликалася у судове засідання в установленому законом порядку із завчасним повідомленням про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення повістки на номер телефону, зазначений нею під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. До суду ОСОБА_1 не з`явилася, натомість подала письмову заяву про визнання винуватості, в якій просила розглядати справу без її участі.

За таких обставин, з метою дотримання встановленого законом строку розгляду справи суд вважає за можливе розглянути її за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, участь якої відповідно до ст. 268 КУпАП у справах даної категорії не є обов`язковою.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків (за наявності), документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись зазначеними вимогами закону, повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Факт і обставини вчинення ОСОБА_1 проступку, поставленого їй за провину, задокументовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 259284 від 04.10.2024 року, який вона підписала без жодних зауважень і заперечень.

У наданих працівникам поліції письмових поясненнях, які було досліджено у судовому засіданні, ОСОБА_1 повідомляла такі обставини. Вона проживає разом із донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 22.09.2024 року приблизно о 04 год. донька прийшла до неї у кімнату і попросила викликати швидку медичну допомогу, тому що їй дуже зле. Обличчя дитин було бліде, вона розповіла, що випила пігулки «Фаніган» та «Парацетамол». Ці ліки зберігалися на кухні у вільному доступі. Вона одразу викликала карету швидкої медичної допомоги, і їх з донькою було доставлено в обласну дитячу клінічну лікарню, де ОСОБА_3 отримала кваліфіковану медичну допомогу і перебувала на стаціонарному лікуванні до 02.10.2024 року. Мати зазначила, що їй невідомі причини суїцидальної поведінки дитини, яка нічого про це не розповідала. У цих же поясненнях ОСОБА_1 зобов`язувалася в подальшому більше уваги приділяти вихованню доньки.

Наслідки скоєної ОСОБА_3 спроби самогубства підтверджено даними досліджених у судовому засіданні документів виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 17854 Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна дитяча клінічна лікарня» і реєстраційної довідки Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області від 22.09.2024 року (а. с. 6, 7, 9, 10).

У контексті наведених обставин надаючи діям ОСОБА_1 правову оцінку, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Батьки, як передбачено частиною 2 ст. 150 Сімейного кодексу України і частиною 1 ст. 12 наведеного вище Закону , зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці і несуть за це відповідальність.

На підставі поданих органом поліції і досліджених у судовому засіданні доказів встановлено факт спроби неповнолітньої доньки ОСОБА_1 вчинити самогубство, летальний наслідок якої не настав завдяки своєчасно наданій дитині кваліфікованій медичній допомозі. Умови для такої поведінки ОСОБА_3 , на переконання суду, створило те, що сім?я не була для неї середовищем довіри, розуміння підтримки, що давало б їй психологічну опору, необхідну стійкість у життєвих негараздах і могло би вберегти від такого кроку.

Відповідальність за створення у родині відповідного середовища законодавець покладає на батьків, а його відсутність демонструє невиконання матір?ю та/або батьком своїх обов`язків піклуватися про здоров?я, моральний, духовний, соціальний розвиток дитини і готувати її до самостійного життя.

Отже, обставини справи дають підстави констатувати порушення ОСОБА_1 , з якою донька постійно проживає, зазначених вище батьківських обов`язків, передбачених частиною 2 ст. 150 Сімейного кодексу України і ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 184 КУпАП як ухилення матері від виконання передбачених законодавством обов`язків забезпечувати належні умови життя і виховання дитини.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення і ступінь вини ОСОБА_1 , зокрема, відсутність у справі достеменних даних про те, що єдиною чи принаймні домінуючою причиною суїцидальної поведінки дитини були дії чи бездіяльність матері, натомість допущений ОСОБА_1 проступок став одним із вагомих чинників, що створили умови для цього.

Бере суд до уваги і дані про особу ОСОБА_1 , яка до адміністративної відповідальності притягується вперше, не має негативних характеристик за місцем проживання.

Як обставину, що пом`якшує адміністративну відповідальність, суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 34 КУпАП враховує відвернення ОСОБА_1 тяжких наслідків свого проступку забезпеченням негайного надання дитині кваліфікованої медичної допомоги. Оскільки встановлений законодавцем перелік зазначених вище обставин не є вичерпним, суд бере до уваги як таку і повне визнання ОСОБА_1 своєї провини.

Передбачених ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, за результатами судового розгляду не встановлено.

Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне та можливе накласти на ОСОБА_1 у межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП альтернативне більш м`яке стягнення у виді попередження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» особа, на яку накладено стягнення у справі про адміністративне правопорушення, зобов`язана сплатити судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 184, 282-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М. Л. Глос