Провадження № 3/679/733/2024
Справа № 679/1479/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року м.Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Стасюк Р.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Бойка В.Ф., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

12.09.2024 о 06 годині 54 хвилини по вул. Старонетішинська, 2А у м. Нетішин, Хмельницької області ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом автомобілем «Chery», державний номерний знак « НОМЕР_1 », у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із використанням газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», тест №5222, результат тесту 0,35 проміле. Від подальшого проходження огляду у медичному закладі водій відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав. Не спростував проходження ним огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, достовірності результатів такого огляду, однак пояснив, що після вживання напередодні алкогольних напоїв, змушений був прибути на місце служби, у зв`язку з чим керував транспортним засобом.

Захисник Бойко В.Ф. посилаючись на положення Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, ратифікованої 25.04.1974, у якій зазначено, що у всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Зазначив, що результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», згідно технічних характеристик якого границі допустимої похибки під час експлуатації приладу можуть складати +/-0,06 проміле у діапазоні від 0 до 0,8 проміле.

Відповідно до тесту, результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 0,35 проміле, що не перевищує допустиму норму алкоголю на літр повітря, як вказано в п. 6 ст. 8 Конвенції. Отже, виходячи з наведеного, навіть якщо припустити, що в крові ОСОБА_1 було виявлено алкоголь 0,35 проміле, то такий рівень знаходиться на рівні технічної похибки, яка є допустимою під час застосування зазначеного технічного засобу, відтак виявлене у ОСОБА_1 перевищення норми 0,2 проміле, хоча і формально містить склад адміністративного правопорушення згідно чинного законодавства України, але цей рівень вважається природнім відповідно до міжнародного законодавства, тому під час розгляду вказаної справи захисник вважає за доцільне застосувати норми міжнародного права, які є пріоритетними по відношенню до норм законодавства України.

Крім того, захисник звернув увагу суду на те, що з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння зазначені у акті огляду, а присутність запаху алкоголю може бути виключно суб`єктивною думкою поліцейського.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок).

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції №1452/735, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно змісту ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, а також показаннями технічних приладів, даними відеозапису, тощо, а також іншими документами.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкіряного покриву обличчя, у зв`язку з чим за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6810» проведено огляд на стан сп`яніння, результат огляду позитивний 0,35 проміле;

результатами тестування ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння від 12.09.2024 о 06 годині 59 хвилин, за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6810», прилад 0505, тест № 5222, відповідно до яких результат тесту 0,35 проміле;

відеозаписом долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому містяться відеофайли з фіксацією проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. З наданих матеріалів відеозапису вбачається, що останній не ухиляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу. На пропозицію поліцейського пройти огляд у медичному закладі не погоджується, результати огляду проведеного на місці зупинки ОСОБА_1 не оспорює, будь-яких зауважень до технічного приладу за допомогою якого проводився огляд не висловлює. При цьому пояснює, що напередодні увечері вжив значну кількість алкоголю, вранці змушений був керувати транспортним засобом, оскільки повинен був прибути на службу заступити на чергування на блокпосту. Інші особи не могли сісти за кермо, оскільки всі вживали алкоголь.

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 127624 від 12.09.2024.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Суд критично оцінює доводи сторони захисту про те, що результат тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння знаходиться на рівні технічної похибки приладу «Drager Alcotest 6810», яка є допустима під час застосування зазначеного технічного засобу, то суд зазначає наступне.

Згідно з п. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле.

У даному випадку результат тесту має цифровий показник 0,35 проміле, що згідно вказаної Інструкції є встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних даних, які б вказували на те, що прилад «Drager Alcotest 6810» міг допустити похибку стороною захисту не наведено, виявлений на місці зупинки транспортного засобу позитивний результат на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 не спростовано.

Окрім того, суд звертає увагу, що Стаття 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 8 листопада 1968 року) з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 1 травня 1971 року, містить норму, згідно з якою в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках в повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Проте зазначена норма вказаної Конвенції за своєю суттю є рекомендаційною та не встановлює мінімального рівня алкоголю у крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким, на думку авторів Конвенції, настає алкогольне сп`яніння. При цьому Конвенція не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші ніж 0,25 проміле у повітрі. Зокрема, в Україні встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові 0,2 проміле.

Посилання сторони захисту на те, що виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння можуть бути лише суб`єктивною думкою поліцейського суд до уваги не приймає, оскільки в ході розгляду справи ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв, а стан його сп`яніння на момент керування транспортним засобом підтверджено у встановленому законом порядку.

За таких обставин, зважаючи на наявність достатніх даних які свідчать про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння вважаю, що у судовому засіданні встановлено порушення ним вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, а тому в діях останнього вбачаються склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене вище, характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність особи, яка притягається до відповідальності, вважаю за можливе притягнути останнього до адміністративної відповідальності та з метою його виховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією означеної вище статті.

Суд не вбачає підстав не застосувати до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, як про те просить у своєму клопотанні командир роти оперативного призначення батальйону оперативного призначення в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 , з посиланням на виконання ОСОБА_1 службових обов`язків з керування військовими транспортними засобами, оскільки санкція ч.1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативного позбавленню права керування транспортними засобами покарання, стягнення є основним і обов`язковим до застосування. Та обставина, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем до обов`язків якого входить керування транспортними засобами не дає підстав для звільнення його від призначеного стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Р.М. Стасюк