П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Гребенюк В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Подільського управління поліції ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44 КУпАП

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 25.11.2024 року серії ВАВ №584 ОСОБА_1 30.10.2024 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 29, зберігав при собі канабіс масою 4.02 г. для власного вживання, без мети збуту в невеликих розмірах, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином за допомогою СМС-повідомлення направленого за номером телефону, який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до позицій Верховного суду для вручення повісток закон передбачає альтернативні способи комунікації. Вручення повісток є гарантіями забезпечення одного й того самого права - права на справедливий суд, елементом якого є право знати про суд (як про процес - засідання, так і про результат - рішення).

Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію.

Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (ухвала Касаційного адміністративного суду Верховного Суду по справі №560/5541/20 від 17 листопада 2022 року).

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату і місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП неявка у судове засідання правопорушника не перешкоджає розгляду справи. З огляду на те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від якої не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини неявки правопорушника до суду визнані неповажними, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44 КУпАП, підтверджується: витягом з ЄРДР від 30.10.2024; рапортом інспектора поліції від 30.10.2024; поясненнями ОСОБА_1 ; протоколом затримання особи від 31.10.2024; висновком експерта №СЕ-19/111-24/64293-НЗПРАП від 13.11.2024; постановою про визнання речових доказів та вирішення питання про їх зберігання від 15.11.2024; постановою про закриття кримінального провадження від 15.11.2024; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №584657 від 25.11.2024.

Аналізуючи зазначені докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 КУпАП, тобто, незаконне зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах, внаслідок чого його необхідно притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, ступінь вини, обставини, які пом`якшують покарання та які обтяжують покарання, його майновий стан та інші вимоги статей 33-35 КУпАП, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, 44, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок;

Речовий доказ: канабіс - загальна маса якого складає 4,02 г. - знищити;

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва;

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги;

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання;

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили;

Згідно ст. 308 КУпАП України у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Суддя В.В. Гребенюк