ПОСТАНОВА

Справа № 947/35912/24

Провадження № 3/947/6956/24

27.12.2024 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 №158286 від 25.10.2024, складеним інспектором УПП в Одеській області ДПП рядовим поліції Головенко Д.О. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 25.10.2024 року, близько 00:10, навпроти буд.83/1 по проспекту Небесної Сотні (Маршала Жукова) в м.Одесі, керував транспортним засобом Mercedes-Benz ML270, державний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу газоаналізатору Drager та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України».

Водій ОСОБА_1 , приймаючи участь в судовому засіданні, своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, не визнав та пояснив, що він є військовослужбовцем ЗСУ та 25.10.2024 повертався з командировки, цілий день був за кермом та був втомлений. Вже вночі його зупинили працівники поліції та повідомили, що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння. Цього не могло бути, оскільки він вже більше чотирьох років не вживає алкоголь. Разом з тим, оскільки він є військовослужбовцем та будь які звинувачення, а тим паче, складання на нього протоколу про адміністративне правопорушення, може викликати для нього певні негативні наслідки (неможливість отримання позачергової відпустки, осуд з боку співслужбовців та військового командування, сором), він просив поліцейських вибачити його та відпустити, не складати протокол щодо нього, що спостерігається протягом всього відеозапису. Він обіцяв залишити керований транспортний засіб на місці і рухатися до дому пішки. ОСОБА_1 зауважив, що працівники поліції не роз`яснили йому його права, не роз`яснили наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та склали протокол, хоча він нічого не порушував.

Адвокат Гречко І.О. заявив клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Крім того, адвокат Гречко І.О. надав письмові заперечення, підтриманні ОСОБА_1 , в яких адвокат виклав свої доводи з цього приводу.

Так, в своїх письмових запереченнях адвокат Гречко І.О. зазначив, що докази надані до суду інспектором поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 , викликають сумніви у сторони захисту з наступних підстав. З матеріалів справи, на думку адвоката, неможливо встановити законність дій співробітників поліції щодо підстав зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу. Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 25.10.2024 та порушив правила дорожнього руху, за що був зупинений працівниками поліції, зазначений носій не містить. Більш того, цей відеозапис сторона захисту вважає неналежним доказом, оскільки він є не безперервним та постійно переривається. В даному випадку, у матеріалах справи відсутній оригінал відеозапису з нагрудної камери, а лише міститься DVD диск, що є копією відеозапису, тобто відсутнє джерело походження відеозапису. Не долучені до справи працівниками поліції свідоцтва, що стосується технічного приладу «відеокамери», що дають можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру у відношенні ОСОБА_1 було проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. Ці обставини, в свою чергу позбавляють можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були поліцейським, під час складання даного протоколу, дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання. Крім того, відеозапис, долучений до матеріалів справи, не містить інформації, чи роз`яснювалися особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, права та обов`язки, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КпАП України. З доданих відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 ніхто своєчасно та належно його прав та обов`язків не роз`яснював, чим відповідно порушив його права на захист.

Також, на відеозапису відображаються час подій, які відбувалися, що не співпадають з часом зазначеному в направленні на медичний огляд ОСОБА_1 , тобто вказаний документ також не підтверджує вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення.

Більш того, не зафіксовано, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, як ОСОБА_1 були повідомлені ознаки алкогольного сп`яніння, не роз`яснені наслідки відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому він не розумів чим це може для нього обернутися.

Крім того, адвокат Гречко І.О. при прийнятті судом рішення по справі просить врахувати, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем ЗСУ та боронить Україну під час військової агресії російської федерації.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху підтверджується наступними доказами.

Так, відповідно до п.2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерств внутрішніх справ України і охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11.11.2015, (далі, Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі, поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, поліцейський на місці зупинки транспортного засобу самостійно виявляє і приходять висновку про наявність у водія відповідних ознак сп`яніння.

В свою чергу, на виконання вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується сукупністю доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «ООМЦПЗ» ООР від 25.10.2024 о 00.25 год.; оптичним диском із відеозаписом обставин адміністративного правопорушення, на яких зафіксовано, у т.ч. підстава зупинки та відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; довідками інформаційного порталу Національної поліції, згідно яких ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП протягом року не притягувався та отримав посвідчення водія.

Наведені докази, незважаючи на заперечення захисника, є належними і допустимими, а їх сукупність достатньою для висновку про винуватість водія. При цьому у судді немає жодного сумніву щодо наданих доказів, які фактично відтворюють обставини події і спростовують заперечення захисника.

Так, з відеозапису на оптичному диску вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за керування транспортним засобом в умовах дії на території України правового режиму воєнного стану під час дії комендантської години. ОСОБА_1 були повідомлені причини зупинки. На відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 сидить за кермом заведеного автомобіля з увімкненими фарами. Після спілкування поліцейських з водієм, поліцейський повідомив ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які у того виявляються. ОСОБА_1 на питання поліцейського про стан алкогольного сп`яніння ухилявся від прямої відповіді, але повідомив, що за відсутністю таксі розвозив друзів, які з його слів, були не транспортабельними. При цьому не заперечував факту вживання алкогольних напоїв. Протягом всього відеозапису ОСОБА_1 просить поліцейських відпустити його, пропонує залишити в залог свій автомобіль. Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 права та обов`язки, після чого запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу газоаналізатору «Драгер» або проїхати до медичного закладу на медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Поліцейський також роз`яснив наслідки відмови від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою приладу газоаналізатору «Драгер», а також відмовився їхати до медичного закладу. Після чого починається процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений.

Оскільки водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд не приймає до уваги заперечення сторони захисту з приводу того, що наданий поліцейськими оптичний диск із відеозаписом обставин адміністративного правопорушення, на якому зафіксовано, у т.ч. підстава зупинки та відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, є неналежним доказом, оскільки сторона захисту у такий спосіб намагається ввести суд в оману та допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Наявні незначні недоліки в зібраних інспектором поліції доказах на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме нестиковка часу на відеозапису та часу складання бланку направлення на медичний огляд, істотно не впливають на інформативність зафіксованого факту в сукупності з іншими доказами.

Відеозапис повністю підтверджує правомірність дій працівників поліції, підстави зупинки транспортного засобу, який рухався під час комендантської години; факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який сидів за кермом автомобіля із заведеним двигуном з увімкненими фарами; протягом всього часу спілкування з поліцейськими жодного разу не заперечив факту керування автомобілем; факт роз`яснення прав та обов`язків водієві; повідомлення йому ознак алкогольного сп`яніння; факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі тощо.

Більш того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, що він підтвердив своїм підписом. Тому, всі доводи сторони захисту з приводу незаконності дій поліцейських, порушення права на захист, спростовуються наданим відеозаписом.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 через втому не розумів процесуально-правові наслідки вчинених ним дій, вимог поліцейських тощо, є голослівними, оскільки стороною, яка стверджує про такі обставини, не надано доказів того, що ОСОБА_1 є неосудним або недієздатним.

Суддею приймається до уваги позитивні характеристики щодо ОСОБА_1 , а саме що він є військовослужбовцем та боронить Україну під час воєнної агресії, але це не дає йому переваг у не дотриманні норм Закону та не звільняє його від відповідальності за порушення правил дорожнього руху України.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника, враховується характер адміністративного правопорушення, данні про особу винного.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати водія ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (Сімнадцять тисяч) гривень, на користь держави (р/р-UA0015001 ЄДРПОУ (код отримувача) 37607526, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 21081300, отримувач: ГУК Одеської області, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (Шістсот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів - ГУК в Одеській області /Київський район/ 22030101, код отримувача (код за ЄРПОУ) - 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0015756, код класифікації доходів бюджету - 22030101).

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Термін позбавлення ОСОБА_1 права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що засвідчує це право.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.