Справа № 309/5505/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2024 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю захисника - Лукачко І.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Лукачко І.Й., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2024 рокувизнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь держави 605,60 гривні судового збору.

Відповідно до постанови, - ОСОБА_1 , 07 листопада 2023 року о 17 год. 20 хв. в с. Іза по вул. Центральній, 113 Хустського району Закарпатської області керував автомобілем «FIAT SСUDO», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння 2,0 проміле алкоголю в крові. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у КНП «Хустська ЦЛ ім. ОСОБА_2 » із застосуванням газоаналізатора «Алкофор 307».

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, ч.1 ст. 130 КУпАП та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Лукачко І.Й., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що відео, яке долучено до матеріалів справи не доводить вину ОСОБА_1 , а лише навпаки вказує на порушення при складенні такого, а саме останньому не зачитано та не роз`яснено його права, як особи яка притягається до відповідальності, не надано можливості надати пояснення стосовно протоколу та порушення, натомість його пояснення, відповідно до яких ОСОБА_1 повідомили в лікарні, що вони нічого в нього не виявили, просто ігноруються патрульним. Вважає, що медичний огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, недійсним, а виданий Висновок неналежним та недопустимим доказом по справі, оскільки у ньому відсутні посилання на кількість проміле, однак суд невірно розтрактував даний акт та відмітку про проведення повірки із зазначенням 2 похибки розцінив цю цифру, як проміле, що на думку захисника є неприпустимим. Зазначає, що у справі відсутні докази, які підтверджують поза розумним сумнівом факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 ПДР України та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника Лукачко І.Й., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи до таких працівниками поліції було долучено відео з нагрудних камер поліцейських, однак таке не підтверджує процедуру огляду на стан сп`яніння, оскільки на відеозаписі зафіксовано процес складання протоколу вже після проведення освідчення на стан алкогольного сп`яніння. Інших доказів до матеріалів не надано, що позбавляє суд апеляційної інстанції зробити висновок про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, долучене до матеріалів справи відео не доводить винуватості ОСОБА_1 , а лише навпаки вказує на порушення при складенні такого, а саме ОСОБА_1 не зачитано та роз`яснено його прав, як особи яка притягується до відповідальності, не надано можливості надати пояснення стосовно протоколу та порушення.

Разом з тим, відповідно до висновку доданого до матеріалів адміністративної справи огляд в закладі охорони здоров`я водія ОСОБА_1 зазначено, що він перебуває в стадії алкогольного сп`яніння без зазначення кількості проміле.

З даної обставини судом першої інстанції направлено до Хустської лікарні запит про надання акту освідчення на підставі якого було видано висновок.

Даний Акт про проведення освідчення ОСОБА_1 був долучений до матеріалів справи, однак в ньому також відсутні посилання на кількість проміле.

Відповідно до норм ст. 280 КУпАП, при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, в супереч ст. 256 КУпАП та п.9 розділу II Інструкції, затвердженої Наказом МВС України № 1376, у даному адміністративному протоколі викладена суть правопорушення, яка не відповідає долученим до матеріалів справи документам, так-як не зазначення у протоколі вищевказаних відомостей і об`єктивних даних унеможливлює встановлення точних обставин справи в цій частині.

Така правова позиція кореспондується і рішенням ЄСПЛ у справі «Малофеєва проти росії» від 30.05 2013 року, заява № 36673/04, у якій зазначено, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Судовою практикою Європейського суду захисту прав людини також задекларовано, що вина особи повинна бути обгрунтована доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишають місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не грунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Всі сумніви презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

За п.4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року 23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (ст.ст. 1, 3, ч.2 ст.19) Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст. 61); обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч.3 ст.62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч. 1 ст. 64)

Оскільки вказані недоліки є суттєвими, зазначений адміністративний матеріал підлягає поверненню для доопрацювання.

Приймаючи рішення про повернення справи для доопрацювання, суд враховує позицію Верховного Суду України, згідно якої визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14). Позицію ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену у п.12 Постанови Пленуму від 17.10.2014 р. «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», згідно якої норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Лукачко Івана Йосиповича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 повернути до Хустського районного управління поліції Закарпатської області для доопрацювання.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага