ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/7617/24 Головуючий в 1 інст. Вайнраух Л.А.
Провадження №33/807/902/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лугового В.С., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Дічка В.С. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, адреса за місцем проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 5 липня 2024 року о 00-21 годині у м.Запоріжжя, по вул. М.Корищенка, біля буд. 23, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Scoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності, зіниці ока не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився на місці зупинки. Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України. Про повторність попереджений. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Дічко А.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що суддею районного суду, під час розгляду справи не було дотримано принципу всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вказані доводи мотивує тим, що в оскаржуваному рішення суддя послався на відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Однак, поза увагою суду залишився факт повідомлення співробітниками поліції ОСОБА_1 , що він самостійно може пройти медичний огляд протягом двох годин та подати відповідний висновок до суду. Між тим, співробітники поліції не проінформували, що без присутності поліцейського такий огляд вважається проведеним із порушенням відповідного порядку, чим ввели в оману ОСОБА_1 .

Вказує, що ОСОБА_1 пройшов самостійно медичний огляд на стан сп`яніння, за результатами якого встановлено, що останній у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебуває.

Звертає увагу суду, що поліцейським не було надано ОСОБА_1 направлення до закладу охорони здоров`я, а була лише озвучена пропозиція проїхати до нього. Направлення ж ОСОБА_1 було надано одночасно із складеним протоколом. Отже вважає, що не можна стверджувати, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.

З огляду на викладене, на думку сторони захисту, оскаржувана постанова суду є необґрунтованою та прийнятою з порушенням вимог матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, захисник просить постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2024 року - скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

15 листопада 2024 року адвокат Дічко В.С. через канцелярію апеляційного суду звернувся з клопотанням про зупинення судового провадження до звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, ОСОБА_1 скористався правовою допомогою адвокатського об`єднання «Луговий, Дічко та партнери» в особі адвоката Дічка В.С., який в його інтересах має право подати суду пояснення, клопотання та докази у даній справі.

З урахуванням також присутності в судовому засіданні апеляційного суду захисника ОСОБА_1 адвоката Лугового Б.В. під час апеляційного перегляду справи, який має можливість висловити позицію сторони захисту щодо суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, а також має інші права, передбачені законами України, суддя апеляційного суду вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження в даній справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Лугового Б.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №645683 від 5 липня 2024 року та визнаних судом доведеними підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 5 липня 2024 року. В якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає дійсності, тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Огляд не проводився у зв`язку з відмовою від проходження (а.с. 3);

- відеозаписом події(а.с. 8).

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, вимогами п.2.5 ПДР на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння - порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

Доводи апеляційної скарги про те, що співробітник поліції ввів в оману ОСОБА_1 , роз`яснивши про можливість проходження останнім самостійного медичного огляду протягом двох годин, при цьому, не зазначивши про обов`язкову присутність поліцейського при проведені такого огляду, апеляційний суд проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає безпідставними та такими, що спростовуються відеозаписом події.

Так, відеозаписом події, долученим до справи, зафіксовано рух транспортного засобу «Scoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 та його зупинку в період дії комендантської години. Поверхневий огляд транспортного засобу. Під час спілкування з водієм у поліцейського виникли підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння. На запитання поліцейського щодо почервоніння очей у водія, ОСОБА_1 зазначив, що вживає пігулки. Слідує візуальний огляд водія, в ході якого у останнього встановлені ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді тремтіння пальців рук та поведінки, що не відповідає обстановці. На пропозицію поліцейського пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_2 погоджується, однак одразу зазначає, що йому потрібно додому, його чекає дружина. На повторну пропозицію пройти медичний огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 надає відмову (час запису 00:10:11). Попередження водія про відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП. Під час складання протоколу, працівник поліції зазначає, що за бажанням ОСОБА_1 можуть надати йому направлення на медичний огляд, проте без присутності поліцейського його не приймуть на огляд (час запису 01:13:04).

Отже, на переконання судді апеляційного суду працівниками поліції було дотримано процедуру направлення водія ОСОБА_1 для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП.

Проте, ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суд не вбачає.

На доводи апеляційної скарги щодо невручення ОСОБА_1 письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я до складання протоколу, слід зазначити, що в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке не вручалося останньому, у зв`язку з його відмовою від проведення такого огляду. Разом із цим, вказане направлення було надано ОСОБА_1 за його бажанням, та останньому роз`яснено про неможливість проходження медичного огляду без присутності поліцейського(час запису 01:13:04).

Перевіряючи доводи апеляції стосовно того, що ОСОБА_1 самостійно пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, що підтверджується відповідним висновком, апеляційний суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменті встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки ОСОБА_1 проходив медичний огляд самостійно у відсутності поліцейського, наданий ним висновок лікаря про те, що у останнього ознак сп`яніння не виявлено 5 липня 2024 року о 4 год. 20 хв., з урахуванням проведеного огляду поза межами 2-х годинного строку з моменту виявлення працівником поліції відповідних ознак, є недійсним відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП.

Також суддя апеляційного суду звертає увагу, що з доданого висновку, за відсутності акту медичного обстеження, не надається можливим встановити самостійного проходження ОСОБА_1 медичного огляду саме на стан наркотичного сп`яніння.

Одночасно слід відмітити, що у даному випадку вирішується питання саме щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і поважних причин такої відмови за матеріалами справи не вбачається.

Крім того, матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справу переглянуту в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Дічка Віталія Сергійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/7617/24