КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/5541/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю захисників особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Сівоздрава Анатолія Анатолійовича , Савинського Сергія Миколайовича, переглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Сівоздрава Анатолія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

не працюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, -

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №856905 ОСОБА_2 , о 04 год 41 хв, 28 липня 2024 року, в м. Києві по вул. Жилянська, 43, керував автомобілем «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння проводився у ДОЗ КНП КМНКЛ «Соціотерапія», що підтверджується висновком лікаря №003781 від 30 липня 2024 року результат якого 2,93% проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2024 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн та позбавлено права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з вказаною постановою Сіваздрав А.А., який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження відносно ОСОБА_2 закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, оскільки, окрім рапорту поліцейського, будь-яких інших доказів, які це підтверджують надано не було.

В судовому засідання суду першої інстанції було зазначено, що ОСОБА_2 не керував автомобілем.

Він орендує машину з напарником добу через добу.

В цей день напарник привіз машину за місцем фактичного проживання ОСОБА_2 , після цього передав ключі від автомобіля та поїхав у невідомому напрямку.

Для того, щоб перевірити технічний, візуальних стан автомобіля ОСОБА_2 залишився біля автомобіля.

Після цього під`їхали співробітники поліції та почали оформлювати відповідні матеріали.

З оглянутого відеозапису, наявного у матеріалах справи, не встановлено факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, оскільки відео фіксація розпочинається, коли автомобіль стоїть на місці і працівники поліції підходять до ОСОБА_2 , тобто відсутні докази зупинення працівниками поліції відповідного автомобіля, що ставить під сумнів, що даним транспортним засобом керувала саме ця особа у зазначений у протоколі день та час.

Крім того, свідки при складанні протоколу не залучалися.

Вказує, що було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки з відеозапису з нагрудної камери патрульного поліції не було зафіксовано того факту, що перед проведення огляду на стан сп`яніння особу, яка підлягає огляду інформують про порядок застосування спеціального технічного засобу та можливості на її вимогу оглянути сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

В судовому засіданні захисники особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Сівоздрав А.А. , Савинський С.М. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити у зв`язку з наведеними вище обставинами.

Заслухавши пояснення захисників особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що вина останнього підтверджується належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи.

Проте з таким висновком погодитися не можна з таких підстав.

За приписами статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, судом першої інстанції не було в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, в зв`язку з чим, постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню.

Суб`єктом даного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.

Відповідно до ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Отже, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом, оскільки відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, та зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки матеріалами справи жодним чином не підтверджується наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме не доведений факт керування транспортним засобом, що є необхідною складовою для кваліфікації дій за ч.1 ст.130 КУпАП, висновок суду першої інстанції про необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративним протоколом серії ААД №856905 є безпідставним.

З переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції не зупиняли автомобіль «Hyundai», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , останній був припаркований на парковочному місці.

Суд першої інстанції не виконав вимоги ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи.

Розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно з яким винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях. Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь.

Враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 , керував автомобілем в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, апеляційний суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_2 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 виконав вимогу працівників поліції та пройшов огляд на стан сп`яніння у ДОЗ КНП КМНКЛ «Соціотерапія».

Згідно статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи Сівоздрава А.А. , який діє в інтересах ОСОБА_2 про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими, постанова судді районного суду є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Сівоздрава Анатолія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2024 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько