Провадження №3/592/35/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Алфьоров Андрій Миколайович, за участю прокурора Сумської обласної прокуратури Ткаченка К.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Ковальової О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянець, Тростянецького району, Сумської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого генеральним директором Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України», ідентифікаційний номер НОМЕР_1

за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу № 231/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.10.2023 р. генеральний директор Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 своєю бездіяльністю, відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у визначені цим Законом терміни про наявність реального конфлікту інтересів Міністерство охорони здоров`я України, який виник 12.10.2022 р. під час видання та особистого підписання наказу № 384-ос «Про преміювання», тобто дії останнього мають ознаки вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які встановлена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 232/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.10.2023 р. генеральний директор Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 своєю бездіяльністю, відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у визначені цим Законом терміни про наявність реального конфлікту інтересів Міністерство охорони здоров`я України, який виник 12.10.2023 р. під час видання та особистого підписання наказу № 384-ос «Про преміювання», тобто дії останнього мають ознаки вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які встановлена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 233/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.10.2023 р. генеральний директор Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 своєю бездіяльністю, відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у визначені цим Законом терміни про наявність реального конфлікту інтересів Міністерство охорони здоров`я України, який виник 22.12.2022 р. під час видання та особистого підписання наказу № 371-ос «Про преміювання», тобто дії останнього мають ознаки вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які встановлена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 234/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.10.2023 р. генеральний директор Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 своєю бездіяльністю, відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у визначені цим Законом терміни про наявність реального конфлікту інтересів Міністерство охорони здоров`я України, який виник 22.12.2022 р. під час видання та особистого підписання наказу № 371-ос «Про преміювання», тобто дії останнього мають ознаки вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які встановлена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 235/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.10.2023 р. генеральний директор Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 своєю бездіяльністю, відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у визначені цим Законом терміни про наявність реального конфлікту інтересів Міністерство охорони здоров`я України, який виник 07.03.2023 р. під час видання та особистого підписання наказу № 116-ос «Про преміювання», тобто дії останнього мають ознаки вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які встановлена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 236/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.10.2023 р. генеральний директор Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 своєю бездіяльністю, відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у визначені цим Законом терміни про наявність реального конфлікту інтересів Міністерство охорони здоров`я України, який виник 07.03.2023 р. під час видання та особистого підписання наказу № 116-ос «Про преміювання», тобто дії останнього мають ознаки вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які встановлена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 237/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.10.2023 р. генеральний директор Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 своєю бездіяльністю, відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у визначені цим Законом терміни про наявність реального конфлікту інтересів Міністерство охорони здоров`я України, який виник 14.04.2023 р. під час видання та особистого підписання наказу № 166-ос «Про преміювання», тобто дії останнього мають ознаки вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які встановлена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 238/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.10.2023 р. генеральний директор Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 своєю бездіяльністю, відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у визначені цим Законом терміни про наявність реального конфлікту інтересів Міністерство охорони здоров`я України, який виник 14.04.2023 р. під час видання та особистого підписання наказу № 166-ос «Про преміювання», тобто дії останнього мають ознаки вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які встановлена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 239/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.10.2023 р. генеральний директор Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 своєю бездіяльністю, відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у визначені цим Законом терміни про наявність реального конфлікту інтересів Міністерство охорони здоров`я України, який виник 26.06.2023 р. під час видання та особистого підписання наказу № 240-ос «Про преміювання», тобто дії останнього мають ознаки вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які встановлена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 240/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.10.2023 р. генеральний директор Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 своєю бездіяльністю, відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у визначені цим Законом терміни про наявність реального конфлікту інтересів Міністерство охорони здоров`я України, який виник 26.06.2023 р. під час видання та особистого підписання наказу № 240-ос «Про преміювання», тобто дії останнього мають ознаки вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які встановлена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 241/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.10.2023 р. генеральний директор Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 своєю бездіяльністю, відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у визначені цим Законом терміни про наявність реального конфлікту інтересів Міністерство охорони здоров`я України, який виник 24.07.2023 р. під час видання та особистого підписання наказу № 311-ос «Про преміювання», тобто дії останнього мають ознаки вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які встановлена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 242/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.10.2023 р. генеральний директор Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 своєю бездіяльністю, відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у визначені цим Законом терміни про наявність реального конфлікту інтересів Міністерство охорони здоров`я України, який виник 24.07.2023 р. під час видання та особистого підписання наказу № 311-ос «Про преміювання», тобто дії останнього мають ознаки вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які встановлена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 243/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.10.2023 р. генеральний директор Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 своєю бездіяльністю, відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у визначені цим Законом терміни про наявність реального конфлікту інтересів Міністерство охорони здоров`я України, який виник 26.09.2023 р. під час видання та особистого підписання наказу № 413-ос «Про преміювання», тобто дії останнього мають ознаки вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які встановлена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 244/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.10.2023 р. генеральний директор Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 своєю бездіяльністю, відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у визначені цим Законом терміни про наявність реального конфлікту інтересів Міністерство охорони здоров`я України, який виник 26.09.2023 р. під час видання та особистого підписання наказу № 413-ос «Про преміювання», тобто дії останнього мають ознаки вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які встановлена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 245/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.10.2023 р. генеральний директор Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 своєю бездіяльністю, відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у визначені цим Законом терміни про наявність реального конфлікту інтересів Міністерство охорони здоров`я України, який виник 03.06.2022 р. під час видання та особистого підписання наказу № 203-ос «Про прийняття на роботу ОСОБА_2 », тобто дії останнього мають ознаки вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які встановлена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 246/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.10.2023 р. генеральний директор Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 своєю бездіяльністю, відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у визначені цим Законом терміни про наявність реального конфлікту інтересів Міністерство охорони здоров`я України, який виник 03.06.2022 р. під час видання та особистого підписання наказу № 203-ос «Про прийняття на роботу ОСОБА_2 », тобто дії останнього мають ознаки вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які встановлена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 247/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.10.2023 р. генеральний директор Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 своєю бездіяльністю, відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у визначені цим Законом терміни про наявність реального конфлікту інтересів Міністерство охорони здоров`я України, який виник 16.01.2023 р. під час видання та особистого підписання наказу № 24-ос «Про переведення ОСОБА_2 », тобто дії останнього мають ознаки вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які встановлена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 248/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.10.2023 р. генеральний директор Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 своєю бездіяльністю, відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у визначені цим Законом терміни про наявність реального конфлікту інтересів Міністерство охорони здоров`я України, який виник 16.01.2023 р. під час видання та особистого підписання наказу № 24-ос «Про переведення ОСОБА_2 », тобто дії останнього мають ознаки вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які встановлена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор Ткаченко К.Л. у судовому засіданні підтримав складені протоколи, у порядку частини 1 статті 250 КУпАП надав висновок.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинених адміністративних правопорушення не визнав, пояснив, що згідно з Положенням про преміювання працівників ДУ «Сумський ОЦКПХ МОЗ» преміювання працівників здійснюється в межах фонду заробітної плати, затвердженого кошторису. Обов`язковою умовою преміювання працівників є наявність економії фонду заробітної плати. Преміювання по загальному фонду здійснюється по результатах діяльності установи та структурних підрозділів за відповідний період відповідно до економії фонду заробітної плати за погодженням з керівником структурного підрозділу. Підсумки роботи по спеціальному фонду проводяться комісією, склад якої визначається відповідним наказом. Керівники структурних підрозділів подають на розгляд комісії матеріали щодо преміювання працівників. Відповідно до п. З ст. 247 КЗпП України виплата премій здійснюється на підставі спільного рішення роботодавця та профспілкового комітету. Преміювання здійснюється на підставі наказу директора ДУ «Сумський ОЦКПХ МОЗ». Відповідно до наказу ДУ «Сумський ОЦКПХ МОЗ» №10-о від 23.02.2022 року «Про преміювання фахівців з коштів спеціального фонду та економії загального фонду Державного бюджету» було створено комісію по опрацюванню та підготовці пропозицій по преміюванню фахівців ДУ «Сумський ОЦКПХ МОЗ», яка згідно п. 2 вказаного наказу щомісячно проводить засідання по матеріалах, наданих пропозицій з районів, відділів та подає пропозиції на затвердження керівнику. Згідно з п. 4, п. 5 наказу ДУ «Сумський ОЦКПХ МОЗ» №10-0 від 23.02.2022 року «Про преміювання фахівців з коштів спеціального фонду та економії загального фонду Державного бюджету» завідувачам відділів (відділень) ДУ «Сумський ОЦКПХ МОЗ» у разі виконання плану по залученню коштів та наявності позитивного балансу надавати письмові пропозиції для розгляду комісії щодо преміювання працівників. Комісії опрацювати надані матеріали від завідувачів відокремлених структурних підрозділів, прийняти рішення і проект надати на підпис керівникові. Аналогічне викладено в наказі № 56-с від 05.12.2022 року «Про преміювання фахівців з коштів спеціального фонду та економії загального фонду Державного бюджету». Тобто, 07.10.2022 р., 19.12.2022 р., 02.03.2023 р., 10.04.2023 р., 21.06.2023 р., 20.07.2023 р., 20.09.2023 р. на адресу ДУ «Сумський ОЦКПХ МОЗ» від начальника Охтирського районного відділу надійшли письмові пропозиції щодо преміювання працівників Охтирського районного відділу. Вказані пропозиції були передані на розгляд комісії, за результатами засідання якої були прийняті рішення про преміювання працівників ДУ «Сумський ОЦКПХ МОЗ» та підготовлені проекти наказів «Про преміювання», які перед його підписом були погоджені з первинною профспілковою організацією, про що маються відповідні відмітки в наказах. Тільки після погодження рішення про преміювання з комісією та профспілкою ним були підписані накази про преміювання працівників згідно списків. Тобто, підписуючи накази «Про преміювання» він не міг надати переваги в преміюванні того чи іншого працівника, оскільки його роль в даному питанні, як керівника, зводилася лише до підписання наказів, всі інші питання щодо встановлення премій, їх розмір вирішувалося комісією та профспілковою організацією, до складу якої він не входив та не міг впливати на прийняття рішення про преміювання. Щодо видачі наказу про прийняття на роботу ОСОБА_2 зазначив наступне. У зв`язку з воєнним станом та перебуванням м. Охтирки з самого початку війни під постійними обстрілами з боку армії РФ, більшість медичного персоналу, які працювали в Охтирському відділі ДУ «Сумський ОЦКПХ МОЗ» виїхали з міста та вкрай гостро стало питання поповнення кадрів. Перш ніж видати наказ про прийняття на роботу ОСОБА_2 він зателефонував завідувачу сектору по запобіганню корупції Міністерства охорони здоров`я України ОСОБА_3 , повідомив його про критичну ситуацію з кадрами в м. Охтирка, що ніхто не хоче йти працювати в м. Охтирка, тому завідувач Охтирського районного відділу запропонувала взяти на роботу його брата ОСОБА_2 . Він запитав у ОСОБА_3 дозволу на прийняття на роботу брата, запитав чи не буде це порушенням законодавства, на що отримав відповідь, що в період воєнного стану це порушенням не буде.

Захисник Ковальова О.М. у судовому засіданні просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю в ОСОБА_1 діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а провадження по справі закрити.

У відповідності до ст. 36 КУпАП суд об`єднав адміністративні матеріали за вказаними протоколами в одне провадження.

Суд, заслухавши думку прокурора, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши докази у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.06.2022 р. № 16-о ОСОБА_1 з 01.06.2022 р. призначено на посаду генерального директора Сумського ОЦКПХ на умовах укладеного з ним контракту від 01.06.2022 р. № 9.

Згідно із пунктами 1, 2, 3 розділу І, пунктом 1 розділу IV статуту Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 02.06.2021 р. № ПОЗ (далі - Статут) Державна установа «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» (далі - Сумський ОЦКПХ) є юридичною особою публічного права, санітарно-профілактичним закладом охорони здоров`я, що заснований на державній власності та належить до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) посадова особа юридичної особи публічного права -голова та член наглядової ради, ради директорів, виконавчого органу, комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), ліквідатор, керівник, заступник керівника, головний бухгалтер, корпоративний секретар такої юридичної особи публічного права, а також особа, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, та її заступники, голова та члени іншого органу управління юридичної особи (крім консультативного), якщо утворення такого органу передбачено законом або статутом юридичної особи публічного права

ОСОБА_1 у розумінні підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону є посадовою особою публічного права і суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Згідно з диспозицією ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

З пункту 2 примітки до ст. 172-7 КУпАП, вбачається, що під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону, реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Метою корупційного правопорушення є одержання неправомірної вигоди.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 06 жовтня 2010 року № 21-рп/2010 (п. 3.2.2.) прямо вказав на необхідність визнання і дії в Україні принципу верховенства права, і на необхідність врахування, насамперед, того, що термін «корупція» означає «використання особою наданих їй службових повноважень та пов`язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб», а діяння, яке не відповідає змісту терміну «корупція», не може визнаватись корупційним правопорушенням.

У п. 1 ст. 1 ст. 28 Закону передбачено, що реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

За змістом зазначеної статті суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчиняється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага.

Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

За змістом ст. 172-7 КУпАП, особистий інтерес це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Аналізуючи вищевикладені положення КУпАП у сукупності з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», суд приходить до переконання, що адміністративна відповідальність щодо порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, хоча ст. 28 Закону і передбачає обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП настає лише за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Отже, чинним законодавством не передбачено адміністративної відповідальності за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї потенційного конфлікту інтересів.

При вирішенні питання про наявності або відсутність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, суд виходить із встановлених у судовому засіданні обставин та відповідних норм діючого законодавства.

Як вбачається з роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто, відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією та у постанові суду.

Відповідно до п. 1.1.1. розділу І Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.09.2017 року №839 тільки такий приватний інтерес у сфері службових/представницьких повноважень, що може вплинути або впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, спричиняє виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до п. 1.1.1. розділу І Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.09.2017 року № 839 наявність протиріччя встановлюється в кожному окремому випадку виконання доручення, розгляду листа, здійснення контрольного заходу тощо, шляхом порівняння повноважень та існуючого у особи приватного інтересу із подальшим визначенням можливості (неможливості) такого інтересу вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення, вчинення діяння службовою особою.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З огляду на викладене, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП є виникнення у такої особи реального конфлікту інтересів, обов`язковим елементом якого є приватний інтерес цієї особи, що суперечить її повноваженням.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин» і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення правопорушення та враховуючи, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» і таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п. 53 рішення Суду від 20.09.2012 у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

У свою чергу, уповноваженою особою, яка склала відповідні протоколи, не надано доказів, що ймовірний приватний інтерес суперечить службовим повноваженням ОСОБА_1 , що виливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, зокрема, не встановлено, що наказ про прийняття на роботу ОСОБА_2 та накази про преміювання були необ`єктивними або упередженими, що такими рішеннями завдано шкоди інтересам служби.

Таким чином суд вважає, що в діях ОСОБА_1 при виданні та підписанні наказу про прийняття на роботу ОСОБА_2 та наказів про преміювання відсутня суперечність між його особистими інтересами та його службовими повноваженнями, наявність яких могла б вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих йому службових повноважень.

З протоколів про адміністративні правопорушення та доданих до них матеріалів не вбачається наявності факту суперечності між приватним інтересом генерального директора ДУ «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України» ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями з вирішення питання щодо видання та підписання наказу про прийняття на роботу ОСОБА_2 та наказів про преміювання, не зазначено в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття ним вказаних рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-7 КУпАП, оскільки наказ про прийняття на роботу ОСОБА_2 та накази про преміювання були видані в умовах потенційного конфлікту інтересів, а не реального конфлікту інтересів, оскільки відсутня така обов`язкова ознака реального конфлікту інтересів, як наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення, і відповідно, не зазначено в чому саме такий вплив знайшов свій вияв та яким саме чином вплинув на об`єктивність прийнятого рішення.

Нормами чинного КУпАП не передбачено адміністративної відповідальності за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах потенційного конфлікту інтересів.

Таким чином, досліджені у судовому засіданні докази, виключають винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ч. 2 ст. 172-7 КупАП, тому вважаю за необхідне закрити відносно нього провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ч. 2 ст. 172-7 КупАП.

Керуючись ч. 1 ч. 2 ст. 172-7, 247 п.1 і 284 ч.1 п.3 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ч. 2 ст. 172-7 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а провадження по справі закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.М. Алфьоров