Провадження № 3/727/3258/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Смотрицький В.Г. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 28 листопада 2024 року ОСОБА_1 28.11.2024 року о 11.00 год. керувала транспортним засобом марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Проспект Незалежності, 115 м. Чернівці, будучи причетною до ДТП не залишилась на місці події, до якої була причетною, чим порушила п.2.10.а) Правил дорожнього руху України.

В суді представник ОСОБА_1 Гінгуляк Ю.В. просив справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки у ОСОБА_1 був відсутній прямий умисел на вчинення правопорушення. ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 не помітила, як здійснила наїзд на дорожній знак «Рух праворуч», зателефонувала до свого чоловіка, який повідомив, що через годину приїде і поставить його на місце. Крім того, вона поспішала на медичне діагностування свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок його поганого самопочуття.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справа про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності, така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з актового запису про народження ОСОБА_3 народжений ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з довідкою від 28.11.2024 року, лікарем ОСОБА_4 поставлено ОСОБА_3 діагноз бронхіт, оральна регідратація.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була вимушена їхати до лікарні, оскільки у її малолітнього сина було погане самопочуття, що підтверджується матеріалами справи, тому вважає її дії виправданими, такими що були необхідними в даній ситуації, і були спрямовані на збереження здоров`я іншої людини.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 Гінгуляка Ю.В., дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №183948 від 28.11.2024 року та інші матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 було вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, але такими визнаватися не можуть, оскільки були вчинені в стані крайньої необхідності, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП справа підлягає закриттю через вчинення особою дій в стані крайньої необхідності.

Керуючись ст. 247 ч.1 п.4, 122-4, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Постановив:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КпАП України, закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з вчиненням особою дій в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: