Номер провадження: 33/813/2651/24
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., ОСОБА_1 , адвоката Фальковського А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення на неї стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 27.06.2024 року о 23:48 год. ОСОБА_1 керував електросамокатом, без державного номера в м. Одеса по пр-ту Ак. Глушка, 32 а в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510. Результат позитивний 0,24‰, тест №468, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Київського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)судом першої інстанції був проігнорований той факт, що ОСОБА_1 не керував самокатом, а пересував його пішки;

2)кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є неправомірною з тих підстав, що суд першої інстанції не взяв до уваги доказ - скріншот з офіційного сайту компанії, яка надала в оренду електросамокат із його технічними характеристиками і не дослідив їх на можливість того, що даний електросамокат не є механічним транспортним засобом у розумінні Правил дорожнього руху

3)відеозапис не може бути належним доказом у справі, оскільки він не повний, а фрагментарний;

4)суддя суду першої інстанції належним чином не повідомив про початок судового засідання, та вів розгляд справи переважно російською мовою.

Посилаючись на такі доводи, представник Мельника О.В. просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Фальковського А.О., які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №814150 від 28.06.2024 року з якого вбачається, що 27.06.2024 року о 23:48 хв. в м. Одеса по пр-ту Ак. Глушка, 32 а, водій ОСОБА_1 керував електросамокатом без державного номера, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510. Результат 0,24 ‰. Тест 468;

-довідки, з яких вбачається, що згідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика» ОСОБА_1 , протягом року за ст. 130 КУпАП не притягувалася, посвідчення водія НОМЕР_1 отримав 25.09.2012 року;

-роздруківка драгер чеку № 468 з якого вбачається, що 27.06.2024 року о 23:59 год. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alcotest Drager 7510, результат якого позитивний 0,24‰;

-акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається що огляд проведено у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, нестійка хода. Огляд проводився за допомогою приладу Alcotest Drager 7510. Результат огляду на стан сп`яніння позитивний 0,24‰. ОСОБА_1 з результатом згоден, особисто ним підписано;

-відеозапис, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що 27.06.2024 року приблизно о 23:48 год. в м. Одеса по пр-ту Ак. Глушка, їхав транспортний засіб патрульної поліції, які побачили що по тротуару їдуть два водії на електросамокатах. Автомобіль звертає у провулок та зупиняє водіїв. Працівники поліції вийшли із свого службового транспорту та підійшли до водіїв, спитали чи все у них порядку: документи, громадянство. Потім, працівник поліції попросив надати документи та провели поверхневу перевірку. Після, працівник поліції спитав ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої. ОСОБА_1 відповів, що так, випив пляшку пива. Працівник поліції сказав, що електросамокат є транспортним засобом, а тому він пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 погодився, пройшов огляд, результат позитивний, 0,24‰. Працівник поліції спитав чи згоден ОСОБА_1 із результатом. ОСОБА_1 сказав, що звісно, він же бачив, що показав Драгер. Працівник поліції сказав, якщо ОСОБА_1 не згоден із результатом, то його можуть відвезти до лікарні, однак і в лікарні він буде проходити теж саме. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права передбачені ст. 268 КУпАП та повідомив, що буде складати відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення. Із змістом протоколу ОСОБА_1 було ознайомлено.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктами 8, 9 Інструкції та пунктами 7, 8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною вину останнього зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №814150 від 28.06.2024 року; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківкою драгер чеку № 468; долученим до матеріалів справи відеозаписом. Однак з такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повністю погодитись не може виходячи з наступного.

Суд першої інстанції всупереч вимогам ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто однобічно розглянув справу, без з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду, та не звернувши уваги на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував електросамокатом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами приладу «Драгер».

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Так, Одеським апеляційним судом встановлено, що ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» є уповноваженим представником та офіційним ексклюзивним дистрибютором виробника концерну Drager Safety AG&Co.RGaA (Німеччина) в Україні з постачання, введення в обіг та продажу приладів алко- та наркодіагностики і витратних матеріалів до них, має відповідні сертифікати та надає послуги ексклюзивного сертифікованого сервісного центру для висококваліфікованого гарантійного та післягарантійного сервісного технічного обслуговування, градуювання і повірки приладів, зокрема, газоаналізаторів для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager Alcotest 7510 OIML.

Drager Alcotest 7510 OIML є найсучаснішим алкотестером та був підготовлений для використання та затвердження відповідно до національних правил різних країн світу як газоаналізатор для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі для забезпечення юридичного доказу відповідно до Європейського стандарту OIML R 126 «Evidential breath analyzers», що наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1494 від 30.12.2014 року прийнято, як національний стандарт ДСТУ OIML R 126 «Доказові аналізатори видихуваного повітря».

Газоаналізатори для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager Alcotest 7510 OIML є медичними виробами.

Настановою з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 7510 OIML визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог експлуатації.

В Україні налаштування приладів Drager Alcotest 7510 OIML здійснено на одиниці вимірювання «‰» (проміле).

Згідно ДСТУ OIML R 126 «Доказові аналізатори видихуваного повітря», Сертифікату перевірки типу UA.TR.001 101-17 від 05.10.2017 року та відповідно до Настанови з експлуатації Drager Alcotest 7510 OIML границі допустимої похибки під час перевіряння типу, первинної повірки та повірки після ремонту складають: для масової концентрації алкоголю в крові:

абсолютна похибка (?): ± 0,04 ‰ (проміле) у діапазоні від 0 до 0,8 ‰ (проміле);

відносна похибка (?): ± 5,0 % у діапазоні від 0,8 до 4,0 ‰ (проміле);

абсолютна похибка (?): ± (0,7R - 2,7) ‰ (проміле) у діапазоні понад 4,0 ‰ (R - еталонне значення масової концентрації алкоголю).

Згідно ДСТУ OIML R 126 «Доказові аналізатори видихуваного повітря», Сертифікату перевірки типу UA.TR.001 101-17 від 05.10.2017 року та відповідно до Настанови з експлуатації Drager Alcotest 7510 OIML границі допустимої похибки під час експлуатування у робочих умовах навколишнього середовища від мінус 10°С до +40°С складають: для масової концентрації алкоголю в крові:

абсолютна похибка (?): ± 0,06 ‰ (проміле) у діапазоні від 0 до 0,8 ‰ (проміле);

відносна похибка (?): ± 7,5 % у діапазоні від 0,8 до 4,0 ‰ (проміле);

абсолютна похибка (?): ± (0,7R - 2,7) ‰ (проміле) у діапазоні понад 4,0 ‰ (R - еталон значення масової концентрації алкоголю).

Крім того, при будь-якому використанні приладів Drager Alcotest необхідно повністю розуміти і суворо дотримуватись настанови (інструкції) з експлуатації.

Таким чином, офіційні дистриб`ютори виробника, вказують на наявність у пристрої Drager Alcotest допустимої виробником абсолютної похибки ± 0,06 ‰, яка на думку суду повинна бути врахована при проведенні огляду працівниками поліції, так і судом при розгляді справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Із дослідженого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest, результат якого показав 0,24‰. Згідно роздруківки Драгер чеку, вбачається, що температура навколишнього середовища при проведенні оглядну на стан алкогольного сп`яніння становила 32°С. Із вищенаведеного вбачається, що похибка приладу Drager Alcotest 7510 могла знаходитися у межах ±0,06 ‰.

Виходячи з викладеного в організмі ОСОБА_1 за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 було виявлено алкоголь на рівні технічної похибки, яка є допустимою під час застосування зазначеного технічного засобу та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з цим, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та протокол про адміністративне правопорушення не можуть бути прийняті як докази винуватості особи.

Таким чином, за буквальним змістом ст. 266 КУпАП, встановленим порядком огляду водія на стан алкогольного сп`яніння є пропозиція поліцейського пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів. Лише у випадку незгоди водія на сам факт застосування спеціального технічного засобу або незгоди з його результатами, у поліцейського виникає обов`язок у двогодинний строк доставити водія до закладу охорони здоров`я для огляду.

При цьому, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не поїхав до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного, сп`яніння з причин того, що працівник поліції повідомив останньому, що в медичному закладі йому також запропонують пройти огляд за допомогою приладу Драгер.

Більше того, з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно водія вбачається, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, без заминки називав свої дані та номер телефону, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці.

Також переглядом відеозапису встановлено, що поліцейськими не було названо водію жодних ознак алкогольного сп`яніння, при цьому не було зафіксовано порядок перевірки виявлених ознак алкогольного сп`яніння, зокрема перевірки реакції його зіниць очей на світло, огляд його рук. З відеозапису чітко видно, що у водія відсутнє тремтіння пальців рук, поведінка адекватна, мова зрозуміла, чітка, рухи тіла теж адекватні.

Отже, не забезпечивши повноту, всебічність і об`єктивність судового розгляду, неправильно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , поліцейськими була здійснена одна спроба тестування на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу, але ніщо не заважало поліцейським, знаючи про ймовірність похибки показників приладу «Драгер», провести такий огляд у медичному закладі, оскільки в закладах охорони здоров`я, огляд проводиться не тільки шляхом продування Drager Alcotest, але й за допомогою лабораторних досліджень біо матеріалу, та інш. тестів.

Отже, поліцейськими були проігноровані вимоги ст. 266 КУпАП та положення зазначеної вище Інструкції для встановлення наявності або відсутності стану алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , натомість, патрульний поліцейський замість направлення водія в медичний заклад для проходження огляду передчасно склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Не забезпечивши повноту, всебічність і об`єктивність судового розгляду, неправильно оцінивши докази у справі, суду 1-ої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів його винуватості, у справі немає.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За встановлених обставин апеляційний суд приходить до переконання, що доводи апеляційної інстанції заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Таким чином, підсумовуючи вище викладене апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, тому постанову районного суду необхідно скасувати, а провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2024 року року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова