БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1089/24
Провадження № 3-в/730/46/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Данько О.В.

з участю секретаря судового засідання Граб С.О.

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Борзни клопотання ОСОБА_1 про визнання постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 22.08.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.121 КУпАП такою, що не підлягає виконанню у зв`язку із закінченням строків давності виконання цього судового рішення та звільнення його від адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

17.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням у якому просить винести постанову про звільнення його від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на сторок 5 діб. накладеного постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 22.08.2024 за ч. 4 ст. 121 КУпАП у зв`язку із закінченням строку давності виконання цього судового рішення; зобов`язати ВП №3 (м. Борзна) Ніжинського ВП ГУНП у Чернігівькій області повернути йому посвідчення аодія, яке незаконно там утримується; копію відповідної постанови суду направити до ВП №3 (м. Борзна) для закриття виконання постанови суду від 22.08.2024.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що вищевказана постанова суду набрала законної сили. Він у добровільному порядку сплатив судовий збір та не ухилявся від відбування покарання у виді адміністративного арешту. Однак, для виконання вказаної постанови суду виникли певні поважні причини та труднощі, які подолати неможливо, а саме: « із 22 серпня 2024 року по теперішній час під час військового стану в Україні щодня були тривалі періоди часу повітряної тривоги, що перешкоджало йому прибути до Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області для відбуття там адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб, оскільки, потрібно було знаходитись у безпечному місці на час повітряної тривоги; відбуття адміністративного арешту у ВП №3 (м. Борзна) неможливе через відсутність умов; тримання осіб, які повинні відбути адміністративний арешт в Ніжинському ВП ГУНП в Чернігівській області під час повітряної тривоги неможливе, оскільки, потрібно знаходитись у бомбосховищі, якого безпосередньо у Ніжинському ВП ГУНП в Чернігівській області немає; у постанові суду від 22 серпня 2024 року було допущено при правописі орфографічну помилку в написанні його прізвища, - помилково ОСОБА_2 , тоді як похідним написанням його прізвища повинно бути, - ОСОБА_3 , від називного правильного прізвища ОСОБА_3 , поскільки є прізвище ОСОБА_3 і прізвище ОСОБА_2 відрізняються між собою тим, що прізвище ОСОБА_2 не змінюється при відмінюванні відмінків, а прізвище, - ОСОБА_3 змінюється при відмінюванні відмінків, як хто, - ОСОБА_3 , як кого, - ОСОБА_3 , як кому, - ОСОБА_3 , і так далі, що не дало можливості здійснювати виконання поміщення його під адміністративний арешт у відповідній належній установі».

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити з вищевказаних підстав, та посилаючись на положення ст. 303 КУпАП. Також зазначив, що він не звертався до ВП №3 (м. Борзна) із заявою про повернення йому посвідчення водія. На його усне звернення з цього питання йому повідомили, що посвідчення не віддадуть, оскільки, він не відбув адмінстягнення.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 вказав, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 рішення зазначено, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Положення КУпАП не містить поняття строків давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання строків виконання таких постанов.

Натомість ст.80 КК України регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Таким чином, можливе застосувати до вказаних правовідносин аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України.

Згідно частини першої цієї статті особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

За таких обставин, давність виконання постанови суду про накладення стягнення у виді адміністративного арешту не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду, у випадку коли особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком він не був виконаний протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

У той же час частина 3 ст. 80 КК України, передбачає, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У цій справі установлено, що постанова Борзнянського районного суду Чернігівської області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 121 КУпАП про накладення на нього адміністративного стягнення у виді адмінстративного арешту набрала законної сили 03.09.2024, своєчасно надіслана на виконання до ВП №3 Ніжинського РУП ГУНП у Чернігівській області та вручена його представнику 05.09.2024.

Ураховуючи, що з часу набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не минуло більше двох років, суд вважає, що у задоволенні його клопотання про звільнення його від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення слід відмовити.

Крім того, посилання ОСОБА_1 на положення ст. 303 КУпАП є необгрунтованими, оскільки, постанова суду своєчасно звернута до виконання та є обов`язковою до виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 265-1 КУпАП, після закінчення тримісячного строку тимчасового вилучення посвідчення водія, у випадках, якщо судом не прийнято рішення щодо позбавлення водія права керування транспортним засобом або якщо справа про адміністративне правопорушення не розглянута у встановлений законом строк, особа має право звернутися за отриманням вилученого документа. Такі звернення особи є обов`язковими для виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Порядок тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затверджений Постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. № 1086, також визначає, що тимчасово вилучене посвідчення повертається водієві за його заявою.

У поданому клопотанні ОСОБА_1 ставить вимогу про зобов`язання ВП №3 Ніжинського РУП ГУНП у Чернігівській області повернути йому посвідчення водія, однак, він не надав доказів того, що він звертався до відділення поліції з відповідною заявою порядку та йому було відмовлено у поверненні посвідчення, зазначивши, що з`ясовував це питання в усному порядку. З огляду на викладене, вимога про зобов`язання відділення поліції повернути йому тимчасово вилучене посвідчення водія не підлягає до задоволення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №2-рп/2015 від 31.03.2015р. у справі №1-7/2015 рішення суду про вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови суду, апеляційному оскарженню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.302, 303, 304 КУпАП, ст.80 КК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 22.08.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.121 КУпАП такою, що не підлягає виконанню у зв`язку із закінченням строків давності виконання цього судового рішення та звільнення його від адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови проголошений о 14-00 годині 27 грудня 2024 року.

Суддя О.В. Данько