Провадження № 3/204/4026/24 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце служби Військова частина НОМЕР_1 , контролер (ЧПК) 2-ї комендатури та бюро перепусток, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2024 року о 15 год. 10 хв. контролер ЧПК 2-ї комендатури та бюро перепусток штаб-сержант ОСОБА_1 під час виконання обов`язків ЧПК-2 комендатури та бюро перепусток на об`єкті (6-го ВОПНЗ), що знаходиться за адресою м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 1 та здійснення функцій з пропуску осіб на охоронний об`єкт «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» внаслідок недбалого ставлення до військової служби під час дії особливого періоду не забезпечив здійснення пропускних функцій, що призвело до безперешкодного потрапляння сторонніх осіб на об`єкт, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Раніше надав до суду заяву в якій повністю визнав свою провину та просив розглянути справу без його участі.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-15 КУпАП адміністративно караним є недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.172-15 КУпАП настає за вчинення діяння, передбаченого частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Недбале ставлення до служби характеризується несумлінним ставленням службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія); наявністю негативних наслідків, що порушують встановлений порядок здійснення військовими службовими особами своїх функцій щодо забезпечення належного рівня військової дисципліни, статутного порядку, збереження військового майна, що є складовою воєнної безпеки України. Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжено Указом Президента України, востаннє 06.02.2024 №3564-IX, що, згідно зі ст. 64 Конституції України, передбачає можливість встановлення певних обмежень прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відтак, в Україні 25 листопада 2024 року діяв воєнний стан.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до змісту ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ст. 251 КУпАП, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними матеріалами: протоколом про військове адміністративне правопорушення Серії НГ №6539 від 26.11.2024 року; матеріали службового розслідування за фактом порушення правил несення вартової служби особовим складом варти №4, а саме: висновком службового розслідування за фактом порушення правил несення вартової служби особовим складом варти №4 від 27.11.2024 року; копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 25.11.2024 року №923; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26.11.2024 року; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ №62 від 17.03.2022 року; копіями функціональних обов`язків першого заступника командира частини начальника штабу від 15.12.2023 року; довідкою; службовою характеристико ОСОБА_2 від 26.11.2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 25.11.2024 року; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ №65 від 20.03.2022 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 25.11.2024 року; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ №197 від 27.09.2017 року; функціональними обов`язками чергового помічника коменданта 2-ї комендатури та бюро перепусток (на об`єкті 6-го ВО ПМЗ) від 15.12.2023 року; службовою характеристикою на ім`я ОСОБА_1 від 26.11.2024 року; анкетними даними на військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 який самовільно залишив військову частину (або місце несення служби) на ім`я ОСОБА_1 ; службовою карткою на ім`я ОСОБА_1 ; листом обліку індивідуального впливу на військовослужбовця; службовою характеристикою на ім`я ОСОБА_3 від 26.11.2024 року; анкетними даними на ім`я ОСОБА_3 ; листом проведення бесід; графіком службового навантаження 2-ї комендатури та бюро перепусток (на об`єкті 6-го ВО ПМЗ) на листопад 2024 року; копією посвідчення на ім`я ОСОБА_1 .

Так, згідно Витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) №197 від 27 вересня 2017 року прапорщик ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків з 27 вересня 2017 року за посадою контролера (чергового помічника коменданта) 2-ї комендатури та бюро перепусток (на об`єкті 6-го ВО ПМЗ).

Приймаючи до уваги вищевикладене, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до санкції ч.2 ст. 172-15 КУпАП за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у вигляді накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

З урахуванням викладеного, характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини і інших вимог ст. 33 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного стягнення у вигляді штрафу, достатнього для його виховання і попередження вчиненню нових правопорушень.

При цьому, відповідно до вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 605 гривні 60 копійок.

Тому, оскільки ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення і притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з нього в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривні 60 (шістдесят) копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 172-15, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, яке полягає у недбалому ставленні до військової службової військової служби в умовах особливого періоду, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення: штраф в дохід держави у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя В.В. Самсонова