Справа № 357/672/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2024 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Примаченко В.О., розглянувши матеріали, що надійшли від полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Березянка Таращанського району Київської області, громадянина України, працюючого зварювальником в ТОВ «УкрЮг», розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: 6-ти та 9-ти років, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , неповні відомості про притягнення до адміністративної відповідальності: притягувався за ст. 173-2 КУпАП,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

11.01.2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшли адміністративні матеріали про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

21.12.2023 року щодо ОСОБА_2 поліцейським взводу № 1 роти № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 21 грудня 2023 року по вул. Незалежності, 42 о 19 год. 05 хв. ОСОБА_1 словесно ображав та не надавав ключі від спільної квартири, чим вчиняв психологічне та економічне домашнє насильство до гр. ОСОБА_3 , а саме: словесно ображав та не віддавав особисті речі.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 20.12.2023 рішенням суду було розірвано шлюб з ОСОБА_1 . Дружина ОСОБА_3 разом з дітьми не проживають в квартирі з 01.09.2023. Періодично ОСОБА_3 телефонує до ОСОБА_1 та повідомляє, що буде викликати поліцію, щоб звинуватити його у вчиненні домашнього насильства. Також ОСОБА_3 приходить до квартири, де проживає ОСОБА_1 , щоб забрати речі. Так 21.12.2023 колишня дружина прийшла до місця проживання останнього та просила віддати їй ключі від квартири, висловлювалася нецензурною лайкою та ображала його. ОСОБА_1 стверджує, що він не вчиняє домашнього насильства щодо колишньої дружини.

Потерпіла ОСОБА_3 в суді дала показання про те, що з 01.09.2023 вона не проживає спільно з чоловіком ОСОБА_1 , оскільки психологічно та морально не має змоги там проживати. 20.12.2023 рішенням суду їх шлюб було розірвано. Стверджує, що колишній чоловік неодноразово змінював замок у вхідних дверях, тому потрапити до квартири у відсутність чоловіка ОСОБА_3 не має змоги. Так, 21.12.2023 ОСОБА_3 разом із старшою донькою прийшла до квартири, щоб забрати свої особисті речі. Але колишній чоловік повідомив, що нічого їй не віддасть. Також того ж вечора до квартири приїхав батько чоловіка, який почав сваритися з ОСОБА_3 . Вважає, що своїми діями колишній чоловік здійснює щодо неї домашнє насильство психологічного характеру.

Суддя, заслухавши ОСОБА_1 , показання потерпілої та дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 962681 від 21.12.2023; терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 023732 від 21.12.2023 щодо ОСОБА_1 ; довідку про визначення повторності порушення ГБ від 22.12.2023; витяг з адмінпрактики щодо ОСОБА_1 ; письмову заяву ОСОБА_3 , від 21.12.2023; письмові пояснення ОСОБА_3 від 21.12.2023; письмові пояснення ОСОБА_1 від 21.12.2023; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 21.12.2023 щодо ОСОБА_1 ; рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області М. Іванчук від 21.12.2023; відеозапис з нагрудної камери № 477062, № 477667 до протоколу серії ВАВ № 962681 від 21.12.2023, дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає в разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до письмової заяви ОСОБА_3 від 21.12.2023 остання просить притягнути до відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який на постійній основі не надає їй доступ до власного житла, а саме: до спільної квартири, придбаної в шлюбі за адресою: АДРЕСА_1 . Від ОСОБА_1 постійно лунають погрози та ненормативна лексика, піднімання руки.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 21.12.2023 вона прийшла до власної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій прописана з дітьми. Але потрапити до квартири не могла, так як колишній чоловік ОСОБА_1 не впускав її та дитину. Після виклику поліції чоловік впустив її з дитиною до квартири, але почав погрожувати, піднімати руки на неї. ОСОБА_3 зазначає, що не допуск до власного житла відбувається на постійній основі.

Відповідно до форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 21.12.2023 р., поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень небезпеки ОСОБА_1 як середній.

В рапорті поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області М. Іванчук від 21.12.2023 вказано, що прибувши на виклик було виявлено заявницю ОСОБА_3 , яка повідомила, що не можуть розділити з колишнім чоловіком ОСОБА_1 спільно нажите майно, останній не відчиняв двері та змінив вхідні замки. Громадянин ОСОБА_1 не заперечував своєї поведінки, тому було вирішено при працівниках поліції забрати необхідні речі. Щодо ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис.

Суддя бере до уваги, що в порушення вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 конкретно не викладені обставини вчиненого ним адміністративного правопорушення. Зміст протоколу не узгоджується зі змістом диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Зокрема, не вказано суті конкретних дій, що ставляться йому в провину та підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Підсумовуючи викладене, суддя вважає, що обставини, які викладені в протоколі серії ВАВ № 962681 від 21.12.2023 р. не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяВіктор ПРИМАЧЕНКО