Справа № 517/1620/24
Провадження № 3/517/1218/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2024 року с-ще Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Войничеве Фрунзівського району Одеської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Одночасно до суду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Протоколи складені поліцейським СРПП Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Літвіновим В.В. (а.с. 1, 17).

Постановою суду від 27 грудня 2024 року справи про адміністративні правопорушення № 517/1620/24, провадження № 3/517/1218/2024 та № 517/1621/24, провадження № 3/517/1219/2024 щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП об`єднано в одну справу, якій присвоєний єдиний унікальний номер 517/1620/224 (а.с. 14).

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 067196 від 15 грудня 2024 року встановлено, що 15 грудня 2024 року о 13 год 21 хв. по вул. Центральна в с. Перехрестове Роздільнянського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою та проведення медичного огляду у лікарні ОСОБА_1 відмовився під запис на нагрудну відеокамеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України (а.с. 1).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 067197 від 15 грудня 2024 року встановлено, що 15 грудня 2024 року о 13 год 21 хв. по вул. Центральна в с. Перехрестове Роздільнянського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_2 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, правопорушення вчинене повторно протягом року. Раніше ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП відповідно до постанови серії ББА 261455. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.1(а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с. 17).

У судове засідання, призначене на 27 грудня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, що підтверджено наявною в матеріалах справи телефонограмою № 811 від 18 грудня 2024 року про виклик його в судове засідання (а.с. 27-29).

Також, інформація щодо дати, часу та місця розгляду справи була розміщена на офіційному вебсайті Фрунзівського районного суду Одеської області, що дозволяло ОСОБА_1 самостійно її переглянути.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Частиною 1 ст. 277 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Отже, ураховуючи те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення та належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, а також беручи до уваги те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, жодних пояснень суду не надав, а тому суд при прийнятті рішення керується виключно доказами, що додані працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні даних правопорушень підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 067196 та ААД № 067197 від 15 грудня 2024 року, з яких вбачаються дані про його особу, дату, час, місце та обставини скоєних ОСОБА_1 правопорушень, які підписані останнім без будь-яких зауважень щодо їх змісту. Крім того, згідно пояснень наданих ОСОБА_1 в протоколах, останній власноруч зазначив, що з протоколами згоден, в протоколі № 067196 також вказав, що вживав вино (а.с. 1, 17); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують реакцію та швидкість реакції від 15 грудня 2024 року, з якого вбачається, що у результаті огляду працівниками поліції водія ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, та те, що останній не доставлявся до медичного закладу у зв`язку з відмовою водія від медичного обстеження у лікарні (а.с. 5); копією постанови серії ББА № 261555 від 15 грудня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.ч. 1, 5, 10 ст. 121 КУпАП, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що він 15 грудня 2024 року о 13 год 21 хв. по вул. Центральна в с. Перехрестове Роздільнянського району Одеської області, керував автомобілем «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_2 , без прикріпленого переднього номерного знака та переднього бампера. Крім цього, водій був не пристебнутий ременем безпеки, не пред`явив діючий поліс обов`язкового страхування та перевозив на пасажирському сидінні дитину зростом менше 150 см. Своїми діями порушив ПДР (а.с. 8); з відеозаписів з персонального нагрудного відеореєстратора NC-M6B працівників поліції, які містяться на DVD-R 4.7 GB вбачається, що ОСОБА_1 під час керування автомобілем «ВАЗ», був зупинений працівниками поліції. Причиною зупинки слугувало те, що водій керував автомобілем, у якого був відсутній передній державний номерний знак. Під час спілкування поліцейських із ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На вказане водій зізнався, що перед тим, як сісти за кермо він дійсно вживав алкоголь, а саме вино. Поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, на що останній відмовився, оскільки не заперечував факт вживання алкоголю. Крім цього, під час перевірки інформації щодо водія ОСОБА_1 за допомогою планшету, поліцейськими було встановлено, що останній не отримував посвідчення водія необхідної категорії. Надалі працівники поліції роз`яснили водію його права та обов`язки передбачені законом та повідомили про складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення. Також, на відеозаписах зафіксовано, як ОСОБА_1 власноручно пише пояснення в протоколах про адміністративне правопорушення вказуючи, що він вживав вино та з протоколами згоден (а.с. 7).

Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозицією ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідальність, визначена ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно із довідкою начальника ВП № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Алексєєвича В. № 67.2/7263 від 18 грудня 2024 року та копією постанови серії ББА № 261455 від 27 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 27 жовтня 2024 року було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 19, 20). Даних щодо оскарження чи скасування постанови серії ББА № 261455 від 27 жовтня 2024 матеріали справи не містять.

Отже, з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що ОСОБА_1 протягом року повторно вчинив порушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, для фіксування факту відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння достатньо зафіксувати його відмову за допомогою технічного пристрою на який здійснюється безперервний відеозапис. При цьому закон передбачає необхідну присутність двох свідків у тому випадку, якщо не можливо застосувати технічні пристрої для здійснення такого виду відеозапису.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що водій ОСОБА_1 всупереч п. 2.5 ПДР не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Отже, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована, підтверджується сукупністю доказів та отримана працівниками поліції від ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП з застосуванням технічних засобів відеозапису.

Згідно з п.2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, працівники поліції вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Вимога працівників поліції щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу та відеозаписом.

Факт відмови ОСОБА_1 пройти в установленому законом порядку огляд на стан сп`яніння підтверджується дослідженими судом доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 , своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно та адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення ураховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, відношення до скоєного правопорушення, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлені.

Суд крім цього, ураховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема його рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, де Суд у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм держави Україна.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

За порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність шляхом накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У даному випадку до ОСОБА_1 необхідно застосовувати адміністративне стягнення в межах ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки санкція за даною статтею у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами є більш суворою.

З довідки начальника ВП № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Алексєєвича В. № 67.2/7261 від 18 грудня 2024 року вбачається, що згідно облікових даних ОСОБА_1 посвідчення водія в підрозділах ТСЦ не отримував та протягом року останній до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП не притягувався (а.с. 3).

Зі змісту абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа не має такого права.

Водночас суд враховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, викладений в постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20 (провадження №51-944 кмо 23), згідно якого суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту або в таких порушеннях, вчинених у стані сп`яніння, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами тому як створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода.

Ураховуючи зазначене, особі, яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративних правопорушень отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Крім того, суд ураховує, що санкція частини 5 статті 126 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу чи без такого.

Згідно з положеннями ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 09 грудня 1989 року, вбачається, що транспортний засіб, а саме автомобіль «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , належить за ОСОБА_2 (а.с. 4).

При цьому абзацом 4 п. 28 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що не можна накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

У зв`язку з цим, суд не вбачає підстав для оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки матеріали справи містять відомості, що транспортний засіб автомобіль «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_2 не належить ОСОБА_1 .

Отже, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, беручи до уваги правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 04 вересня 2023 року та ураховуючи обставини вчинених правопорушень ОСОБА_1 , а також те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і керування ним не маючи посвідчення водія, в стані алкогольного сп`яніння є небезпечним як для самого водія, так і для інших учасників дорожнього руху, суд, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як ним, так і іншими особами нових правопорушень, дійшов до висновку про можливість застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, з ОСОБА_1 також потрібно стягнути судовий збір в сумі 605 грн 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 36, 126, 130, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Войничеве Фрунзівського району Одеської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Войничеве Фрунзівського району Одеської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно із ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, накладеного на нього, тобто 81600 гривень, що передбачено ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з дня її винесення.

Суддя: