ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6925/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2007 р.н., працюючого керівником-директором ТОВ «Компанія Бізнес Програма», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол серії ААД № 829430), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 07.04.2024 року о 21 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на регульоване перехрестя вул. Набережна - просп. Шевченка у м. Вишгороді, в порушення вимог п. п. 8.7.3 ґ) ПДР, на забороняючий жовтий сигнал світлофору, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Ford Edge», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів із матеріальними збитками.

Також у протоколі вказано про порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.3 ПДР.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Чередниченко Д.О. пояснив, що його довіритель вину у вчиненому правопорушенні визнає, що і було встановлено постановою Вишгородського районного суду Київської області від 13.06.2024 у справі № 363/1744/24, яка не оскаржувалась, однак вважає, що в даній дорожньо-транспортній пригоді є і вина іншого учасника - ОСОБА_1 , що підтверджується висновком експерта № 124/24.

ОСОБА_1 в судовому засіданні з приводу вказаних обставин зазначив, що 07.04.2024 року о 21 год. 40 хв., він, керуючи автомобілем «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_3 , рухався в м. Вишгород по вул. Набережна та вчиняв виїзд на перехрестя з просп. Шевченка. Він рухався прямо у лівій смузі, проїзд перехрестя регулював світлофорний об`єкт, котрий працював в нормальному режимі. Пояснив, що проїзна частина має дві смуги для руху в одному напрямку та дві в зустрічному, напрямки для руху розділені подвійною осьовою смугою, була темна пора доби, проїзну частину освітлювали електроопори, від керування не відволікався. По першій (крайній праві смузі) смузі в одному з ним напрямку руху рухався автомобіль «Ford Edge», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , відстань від задньої частини даного автомобіля до передньої частини його автомобіля складала приблизно 30- 40 метрів, рухались з однаковою швидкістю в 45-50 км/год. Даний автомобіль, виїхавши на вказане перехрестя, пригальмував і наскільки він зрозумів намагався повернути направо. Так як в його смузі руху не було перешкод і на світлофорі для нього було зелене світло він продовжив рух і вчинив виїзд на перехрестя, при цьому наблизився до задньої частини автомобіля «Ford Edge» д.н.з. НОМЕР_2 , і коли відстань між їхніми автомобілями була приблизно 15 метрів водій автомобіля «Ford Edge» д.н.з. НОМЕР_2 не вмикаючи лівого покажчика повороту, раптово для нього, Бондаренка, виконав маневр повороту ліворуч, при цьому перегородивши йому смугу руху. Вказав, що намагався уникнути зіткнення та натиснув на педаль гальм і здійснив відворот керованого ним автомобіля в ліво, але водій автомобіля «Ford Edge», керуючи при зміні напрямку руху (розвороті), не впевнившись в безпечності, допустив зіткнення з керованим ним автомобілем «Subaru Forester». Своїми діями водій ОСОБА_2 не тільки порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП а й поставив його в аварійну ситуацію, змусивши застосовувати різке гальмування та зміну напрямку руху. Вказував, що завдяки його досвіду вдалось уникнути більш тяжких наслідків пригоди. Наголошував, що у зв`язку з тим, що відстань між автомобілями була занадто малою для належного реагування - це позбавило його можливості завчасно вжити заходів щодо уникнення зіткнення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Пучко В.Д. в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 , який мав перевагу у русі, перебував у аварійній обстановці і у нього була відсутня технічна можливість уникнути зіткнення що, в свою чергу, позбавило останнього можливості запобігти ДТП. За наведених обставин просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до п. 8.7.3 ґ) ПДР жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів..

Згідно з п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

З відтвореного в судовому засіданні відеозапису з камер спостереження вбачається, що автомобіль «Subaru Forester» виїхав на регульоване перехрестя, а водій «Ford Edge» виїхав на перехрестя з крайньої правої смуги, виконуючи маневр розвороту.

Відповідно до висновку експерта №124/24 за результатами проведення автотехнічного дослідження обставин та механізму ДТП від 10.06.2024 року в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП перебувають дії водія автомобіля «Ford Edge», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , які не відповідали технічним вимогам п. 10.1, п. 10.4 та п. 8.5.1 ПДР в частині виконання вимог дорожньої розмітки 1.18 ПДР, та дії водія автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , які не відповідали технічним вимогам п. 8.7.3 ґ) ПДР.

При наданні роз`яснень в якості експерта ОСОБА_3 , який має експертну спеціальність 10.1 - «дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, наданий ним висновок підтримав в повному обсязі. Також експерт роз`яснив, що якщо дії першого водія не відповідають ПДР, то створюється небезпека іншому водію і якщо він нічого не зробить, то відповідно відбудеться ДТП. В даному випадку неможливо встановити хто з учасників ДТП створив небезпечну ситуацію, розділити це неможливо, так як обидва водії порушили ПДР. Наполягав на своєму висновку про те, що якби ОСОБА_1 не порушив би 8.7.3 ґ) ПДР, а саме не виїхав на жовтий сигнал світлофору на перехрестя - ДТП не сталось би. Звертав увагу, що згідно циклограми перед увімкненням жовтого сигналу світлофору зелений сигнал працював у миготливому режимі, попереджаючи водія, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух, і тому водій повинен був зупинитись, а не перетинати дорожню розмітку 1.12 на жовтий сигнал світлофору, який забороняє рух. Наголошував на тому, що даних про те, що ОСОБА_1 не міг зупинитись відповідно до п. 8.11 ПДР - немає. Вказав, що фундаментальне значення в даній ситуації має порушення останнім п. 8.7.3 ґ), що перебуває в причинному зв`язку із даною ДТП, і тому не встановлення порушення п. 12.3 ПДР в діях ОСОБА_1 не є важливим для встановленням причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 та виникненням даної ДТП, оскільки достатнім є порушення вимог п. 8.7.3 ґ) ПДР.

При цьому суд вважає аргументи адвоката Пучка В.Д. щодо можливості руху ОСОБА_1 на жовтий сигнал світлофора у відповідності до п. 8.11 ПДР безпідставними, оскільки жодним доказом не було доведено факту неможливості зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 у місці передбаченому п. 8.10 ПДР, не вдаючись до екстреного гальмування.

Твердження адвоката Пучка В.Д. про те, що чинне законодавство містить пряму заборону для експерта встановлювати причино-наслідковий зв`язок між діями водія та ДТП є неспроможними, оскільки як слідує з Інструкції "Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень", затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 з наступними змінами (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) вказане питання, як і питання установлення відповідності дій водія ТЗ у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху та відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам Правил дорожнього руху, згідно з розділом ІІ відноситься до основних завдань автотехнічної експертизи.

Також, посилання адвоката Пучка В.Д. про безпідставне використання старих методик при проведенні автотехнічної експертизи є надуманими виходячи з наступного. Так, згідно п. 1.4 вказаної Інструкції визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта. Під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо. Як пояснив експерт ОСОБА_3 , на даний час використана ним довідкова та методична література, незважаючи на те, що вона не є сучасною, являється найбільш актуальною та використовується також іншими експертами.

Також є безпідставними твердження захисника Пучка В.Д. про проведення експертом ОСОБА_3 фототехнічної та відеотехнічної експертизи. Оскільки як вбачається зі змісту висновку експерта останнім було проведено саме автотехнічне дослідження. Також експертом було роз`яснено, що дані відеозапису були використані ним як вихідні дані, а сам аналіз відеозапису не проводився, крім того він не має відповідної спеціальності - 6.1 «дослідження фотозображень та технічних засобів їх виготовлення».

При цьому ніким із учасників пригоди не заперечувалось та обставина, що на відеозаписі зафіксовано автомобілі «Subaru Forester» та «Ford Edge», під керуванням відповідно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Також, всупереч тверджень захисника Пучка В.Д., підстав для визнання висновку експерта недопустимим доказом через його виконання на підставі договору, а не на підставі судового рішення, - немає, оскільки будь-яких відомостей, які би свідчили про неможливість залучення експертів на договірних умовах для проведення експертизи до суду не подано. Не зазначено такої заборони і в Закону України «Про судову експертизу».

Наявність в діях водія ОСОБА_2 порушень п. 10.1 ПДР, внаслідок яких сталась дорожньо-транспортна пригода, само по собі не виключає наявність вини також і другого учасника у ДТП.

З огляду на викладене суд вважає, що порушення водієм ОСОБА_1 п. 8.7.3 ґ) ПДР знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з даною ДТП.

Разом з тим, доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 п. 12.3 ПДР матеріали справи не містять. Так, як зазначив у своєму висновку експерт ОСОБА_3 встановити відповідність дій водія автомобіля «Subaru Forester» технічним вимогам п. 12. 3 ПДР за наданих вихідних даних не вбачається за можливе. Само по собі зазначення про порушення вказаного пункту ПДР в протоколі, за відсутності інших даних, не є підставою для підтвердження вини ОСОБА_1 , в цій частині.

Приймаючи до уваги викладене вважаю за можливе виключити посилання про порушення вимог п. 12.3 ПДР з боку водія ОСОБА_1 , про яке вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, виключення порушення п. 12.3 ПДР з обвинувачення ОСОБА_1 , з огляду на підтвердження порушення останнім вимог п. 8.7.3 ґ), яке перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з даною ДТП, не впливає на висновки суду щодо наявності вини останнього у даній пригоді.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що твердження ОСОБА_1 про відсутність його вини в даній ДТП є неспроможними, а не визнання вини останнім є позицією захисту, і вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у мотивувальній частині постанови, підтверджується в повному обсязі.

При цьому ступінь вини кожного з учасників пригоди в процентному відношенні і відповідно розмір, що підлягає відшкодуванню учасникам ДТП, підлягатиме з`ясуванню і встановленню в порядку цивільного судочинства при наявності відповідних позовів про відшкодування завданої шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки.

Разом з тим, оскільки на час розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчились, провадження по справі підлягає закриттю.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення не накладається, підстав для стягнення судового збору на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП не вбачається.

Керуючись ст. ст. 38, 124, 247 п. 7, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя