№ провадження 3/208/3702/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 грудня 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Похваліта С.М., за участю секретаря судового засідання Грищенко О.Л., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника - Богемської С.О., потерпілої особи ОСОБА_2 , представника потерпілої особи - Мушик В.Л.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. ст. 122-2, 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 830383 від 18.10.2024 року, ОСОБА_1 , 18 жовтня 2024 року близько 09 год. 20 хв., в м. Кам`янське по вул. Криворізькій керуючи автомобілем УАЗ 3962 д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав небезпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду (дерево), після чого здійснив рух заднім ходом не впевнившись в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем СКС поліції д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв позаду при ДТП, чим порушив вимоги п.п.12.1 13.1,10.9 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 830384 від 18.10.2024 року, ОСОБА_1 , 18 жовтня 2024 року близько 09 год. 20 хв., в м. Кам`янське по вул. Криворізькій керуючи автомобілем УАЗ 3962 д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів, чим порушив вимоги п.п. 2.4, 8.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.122-2 КУпАП

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 830385 від 18.10.2024 року, ОСОБА_1 , 18 жовтня 2024 року близько 09 год. 20 хв., в м. Кам`янське по вул. Криворізькій керував транспортним УАЗ 3962 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії «В» тобто не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за п. 5 ст.126 КУпАП

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив закрити провадження по справі.

Представник ОСОБА_1 Богемська С.О підтримала думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 , просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Представник потерпілого ОСОБА_2 - Мушик В.Л., в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративних протоколів, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною першою та другою статті 62 Закону України «Про національну поліцію України» передбачено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.11.2024 р. справи про адміністративні правопорушення: № 208/12352/24, № 208/12354/24, № 208/12364/24 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.124, ст.122-2, ч. 5 ст.126 КУпАП об`єднані в одне провадження та присвоєно єдиний номер 208/12352/24.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обставини встановлені суддею підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 830383 від 18.10.2024 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 830384 від 18.10.2024 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 830385 від 18.10.2024 року, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7971574 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, відеозаписами відео реєстратора службового автомобілю Renault Duster д.н.з. НОМЕР_2 та іншими документами наявними в матеріалах справи.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За змістом ст. 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Ст. 251 КУпАП вказує, що суд встановлює юридично важливі обставини справи з усіх доказів по справі в цілому, а не тільки за протоколом, який є лише одним з письмових доказів.

Судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, а саме:

За порушення учасниками правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, відповідальність передбачена ст.124 КУпАП, а саме: тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року.

У п. 12.1 ПДР України, передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1. ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з п. 10.9. ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, передбачена ст.122-2 КУпАП, а саме: тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

У п.8.9 а ПДР передбачено, що вимогу про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.

Згідно з п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс.

Правовими нормами ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, а також за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті (санкція - накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого), та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року.

Відповідно до п. 2.1 а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків, зокрема, накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. З огляду на положення ст. 33 КУпАП, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не досліджуються.

Пунктом 39 рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року (Заява № 16347/02) Суд зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року).

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, її матеріальне становище та прийшов до переконання, що необхідним та достатнім стягненням для виправлення ОСОБА_1 та попередження скоєння ним нових адміністративних правопорушень буде накладення адміністративного стягнення у межах, визначених санкціями ст. ст. 122-2, 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Обставин, які відповідно до ст.34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-2, ч. 5 ст.126 КУпАП, судом не встановлено.

Відтак, давши оцінку всім обставинам по справі, суддя доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-2, ч. 5 ст.126 КУпАП, та з урахуванням ч.2 ст.36 КУпАП, вважає необхідним застосувати до правопорушника стягнення передбачене в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється в розмірі - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,що складає 605 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 33-35 38, 122-2, 124, 126, 268, 280, 283, 284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, статтею 122-2, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративні стягнення:

-за ст. 124 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення ААД № 830383 від 18.10.2024 року) у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

-за ч. 5 ст. 126 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення ААД № 830385 від 18.10.2024 року) у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу;

-за ст. 122-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення ААД № 830384 від 18.10.2024 року) у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі в розмірі 153 (сто п`ятдесят три) гривень.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути подвійний розмір штрафу, який становить 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Похваліта С. М.