ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року селище Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №162660 від 25 червня 2024 року: « 25.06.2024 р. близько 22:40 год водій ОСОБА_1 керував т/з Т-150К д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різки запах алкоголю з поржнини рота, нечітка мова, тремтіння пальців рук зі згоди водія огляд на стан сп`яніння проводився на місці за допомогою Драгер 6820 результат якого 0,35‰ алкоголю в організмі, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.».

У судове засідання особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст.ст.268, 277-2 КУпАП, повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Представниця ОСОБА_1 адвокат Драус О.О., в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки працівниками поліції не зафіксовано факт руху транспортного засобу, а тому неможливо вважати ОСОБА_1 особою яка керувала транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У протоколі про адміністративні правопорушення серії ААБ №162660 складеному відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - не вказані свідки адміністративного правопорушення та зазначено, що до протоколу додаються: тест №382, акт, направлення, постанова ББА 614954, рапорт №202155.

До протоколу долучено диск з чотирма відеозаписами, на яких зафіксовано що 25 червня 2024 року о 22:35 годині (згідно даних вказаних на самому відеозаписі) на грунтовій дорозі стоїть трактор, а поруч дві особи, однією з яких, як видно пізніше, є працівник поліції, а іншою ОСОБА_1 . В подальшому ОСОБА_1 , який заліз в кабіну трактора було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на шо він погодився, при цьому на всі запитання працівників поліції відповідав чітко, поводився адекватно.

Відповідно до результатів тестування від 25 червня 2024 року, вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 склав 0,35 ‰.

Однак, ані матеріали провадження, ані відеозапис не містять взагалі інформації чи доказів тому, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом за наведених у протоколі обставин (відеозапис починається коли працівник поліції розмовляє з ОСОБА_1 посеред ґрунтової дороги). Крім того з відеозапису проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», вбачається, що ОСОБА_1 , (який поводився адекватно, спокійно, не виявляв очевидних ознак сп`яніння) заперечував факт перебування в стані сп`яніння та вживання алкоголю, та впевнено погоджувався пройти огляд.

За таких обставин, із матеріалів вказаної справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , вбачається, що наявні у справі докази свідчать про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. У той же час наявні у цій справі матеріали справи вказують про безпідставність і незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною статтею КУпАП, оскільки жодним доказом не підтверджено, що ОСОБА_1 керував вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення трактором, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій транспортного засобу повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння чи відмові особи яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, доказуванню підлягає: факт керування особою транспортним засобом; наявність обґрунтованих підстав вважати, що така особа перебуває у стані сп`яніння, факт відмови цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, для притягнення до відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП, необхідне підтвердження належними, допустимими і достатніми доказами всіх зазначених обставин у їх одночасній сукупності.

Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 25 червня 2024 року о 22:40 годині (як вказано у протоколі) у с. Сухівці транспортним засобом. Наведене виключає притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення наступає лише у випадку підтвердження керування транспортним засобом, а тому в іншому випадку за відсутності доказів такого керування транспортним засобом особа за будь-яких умов не може нести відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, за таких обставин, наведені вище доводи та аргументи, а також матеріали справи не підтверджують факту керування ОСОБА_1 трактором Т-150 25 червня 2024 року о 22:40 годині, у с. Сухівці, а тому наведене взагалі виключає притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки адміністративна відповідальність за цією статтею КУпАП може наступати, перш за все у випадку наявності доказів керування особою транспортним засобом.

При цьому, жоден з наявних у справі доказів (зокрема, наявні у справі відеозаписи, інші докази) не підтверджують керування ОСОБА_1 у вказаний у протоколі час трактором, оскільки самі по собі протокол про адміністративне правопорушення не є належними, допустимими і достовірними доказами керування особою транспортним засобом.

Крім цього, у матеріалах справи відсутні пояснення свідків, чи інші докази, які би підтверджували керування ОСОБА_1 трактором, відсутні відеозаписи такого керування, інші належні, допустимі та достовірні докази керування трактором.

Так, відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію». Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 цього ж Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-УІІІ «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-УІН «Про Національну поліцію» поліція повинна застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Статтею 251 КУпАП встановлені джерела доказів у справах про адміністративне правопорушення, якими, зокрема, є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, належним і допустимим доказом фіксування обставин вчинення адміністративного правопорушення, фіксування складання протоколів та постанов про адміністративні правопорушення є відеозаписи з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, з їх службових автомобілів і такі відеозаписи повинні бути безперервними і не перериватися.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

За таких обставин відсутність у матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 трактором у час вказаний у протоколі, виключає притягнення його до адміністративної відповідальності.

Оскільки відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП адміністративна відповідальності за вказаною статтею КУпАП настає лише у випадку керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а у справі належними та допустимими доказами не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, то наведене свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи, які притягують до адміністративної відповідальності, і якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь даної особи.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до постанови Касаційного адміністративного суду ВС від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, оскільки інспектором поліції при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП не зібрано жодного належного і достовірного доказу на підтвердження вини у вчиненні адміністративного правопорушення, то враховуючи доводи, наведені вище суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в даній справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.247, ч.1 ст.256, ст.ст.283-285 КУпАП,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Б. Сташків