ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/4244/24 Головуючий в 1 інст. Качан А.В.
Провадження №33/807/924/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Фельського С.Л., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Фельського С.Л. на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, старшого солдата, старшого стрільця військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 31 липня 2024 року об 11 год. 06 хв. по вул. Центральна, 1 в с.Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився. Про повторність попереджений. Водій відсторонений від керування транспортним засобом шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини правопорушення викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 621533, складеному 31 липня 2024 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Фельський С.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю з огляду на наступне.

Зазначив, що суддя суду першої інстанції не звернув увагу на те, що у водія не було жодних ознак наркотичного сп`яніння. З відеозапису події, наявного в матеріалах справи вбачається, як поліцейський ще до зупинки транспортного засобу спілкується з іншими співробітниками поліції про складання протоколу відносно особи у стані наркотичного сп`яніння. Крім того, відеозаписом зафіксовано, що поліцейський не проводить огляд водія жодним чином. При цьому, дуже не впевнено вказує на начебто наявні ознаки наркотичного сп`яніння застосовуючи фразу «трошки є ознаки». Зазначив також і про наявність ознак у вигляді поведінки, яка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тоді як в протоколі зазначив, розширені зіниці очей. Однак, на запитання водія у чому саме полягає його поведінка, що не відповідає обстановці, поліцейський відповіді не надав та змінив тему розмови. Реакцію очей водія на світло, поліцейський жодним чином не перевіряв, а тремтіння пальців рук у ОСОБА_1 було відсутнє, що підтверджується відеозаписом події.

Отже сторона захисту вважає, що в порушення вимог Інструкції поліцейський суто формально оголосив декілька ознак наркотичного сп`яніння, не проводячи жодного огляду водія, намагаючись у такий спосіб легалізувати свою вимогу щодо проходження медичного огляду у лікаря нарколога.

Сторона захисту стверджує, що у даному випадку факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння не може бути підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до Інструкції № 1452/735 проведення такого огляду можливе лише за наявності ознак сп`яніння.

Посилаючись на практику ЄСПЛ зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньої переконливих,чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

З урахуванням практики ЄСПЛ та наявних в матеріалах справи доказів захисник вважає, що слід дійти висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак оскаржуване рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Просить постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2024 року скасувати, провадження в справі закрити, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду, адвокат Фельський С.М. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що суддя районного суду вірно вказав на розбіжності оголошених ознак поліцейським з ознаками зазначеними ним у протоколі. У ОСОБА_1 була відсутня ознака у вигляді тремтіння пальців рук. Він на протязі всього часу спілкування з поліцейським заперечував та не погоджувався з наявністю у нього ознак сп`яніння. Вважає, що з боку співробітників поліції було упереджене ставлення. З матеріалів відеозапису вбачається, що останні до зупинки ОСОБА_1 обговорювали необхідність складання протоколу за ст. 130 КУпАП, та після зупинки ОСОБА_1 відразу висловили припущення щодо наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Пояснив, що відмовився від проходження запропонованого огляду, оскільки прямував на бойову позицію із протигазами для військових.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Фельського С.Л., пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД 621533 від 31 липня 2024 року підтверджується:

- направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 31 липня 2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с. 3);

- поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння (а.с. 4);

- відеозаписом події (а.с. 9).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння - порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

Так, відеозаписом події зафіксовано зупинку транспортного засобу ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Запитання поліцейського, чи вживає водій заборонені препарати, оскільки у нього вбачається поведінка, яка не відповідає обстановці. На запитання ОСОБА_1 , які саме ознаки сп`яніння вбачає поліцейський, останній зазначає про зіниці очей, які звужені та не реагують на світло. Далі, візуальний огляд рук водія, за результатами якого встановлено наявність ознаки сп`яніння у вигляді тремтіння пальців рук. Слідує пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Однак, ОСОБА_1 починає сперечатися, зазначаючи, що він себе добре почуває та очікує свого командира. На повторну пропозиція пройти огляд на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 надає відмову (час запису 00:43:18).

Отже, на переконання судді апеляційного суду, працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП.

Проте, ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суд не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейський оголосив про виявлену у ОСОБА_1 ознаку наркотичного сп`яніння у вигляді звужених зіниць очей, які не реагують на світло, проте в протоколі зазначив про ознаку у вигляді розширених зіниць очей, не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення та не є обставиною, яка впливає на кваліфікацію дій особи.

Так, виявлені ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 зазначені працівниками поліції в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 липня 2024 року у вигляді виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці повністю узгоджуються з ознаками наркотичного сп`яніння зазначеними в протоколі.

Отже, на переконання судді апеляційного суду, працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, ЗУ «Про національну поліцію».

На твердження сторони захисту щодо упередженості працівників поліції слід зазначити, що матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Фельського Сергія Леонідовича, подану інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/4244/24