Номер провадження: 33/813/2264/24
Номер справи місцевого суду: 495/1236/24
Головуючий у першій інстанції Волков Ю.Ф.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 липня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушеня, передбаченного ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №477174, 12.02.2024 о 17 год 40 хв. по вулиці Перемоги, 11, м. Білгород-Дністровський ОСОБА_1 керував автомобілем марки Nissan Sunny д/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкій запах алкоголя з порожнини рота, невиразна вимова), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився (запис вівся на портативну камеру № 19), чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 Кодексу.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 липня 2024 року ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

Не погодившись з наведеною постановою суду, 09.08.2024 ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд скасувати постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 липня 2024 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та визнати, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченного ч.1 ст. 130 КУпАП. Такожта просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 липня 2024 року, посилаючись на те, про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо 01.08.2024, коли його зупинив працівник поліції та пояснив, що він позбавлений права керувати транспортними засобами.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП був складений нібито за керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, проте від керування відсторонений не був, при цьому з метою фіксаціїї стану сп`яніння до відділення поліції його також не доставляли. З протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №477174 не ознайомлювали. При складенні протоколу працівники поліції не роз`янили йому про право на правову допомогу. Судом першої інстанції також було грубо порушено право ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, оскільки судом розглянуто справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності без належного сповіщення її про дату, час та місце розгляду справи.

В чергове судове засідання, призначене на 06.02.2024 о 09:30 год. ОСОБА_1 , не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

Зважаючи на те, що розгляд справи, який був призначений на 14.10.2024, 06.11.2024 відкладався за клопотанням ОСОБА_1 та у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушеня за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , судом першої інстанції розглянута 24.07.2024 без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Повний текст оскаржуваної ОСОБА_1 отримав 02.08.2024, що підтверджується розпискою (а.с. 27).

З апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 09 серпня 2024 року, що підтверджується відомостями на поштовому конверті (а.с. 35).

За таких обставин строк на апеляційне оскарження постанови суду від 24.07.2024 пропущений з поважних причин, а тому клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку підлягає задоволенню.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №477174 від 12.02.2024 (а.с.1);

- рапортом від 12.02.2024 (а.с.3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з відміткою про відмову від проходження огляду з відміткою про відмову від проходження огляду (а.с.5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння з відміткою про відмову від проходження огляду (а.с.4);

- відеозаписами з місця події, на які зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 9а).

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленої постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 липня 2024 року та порушенні ним вимог п. 2.5 ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів, так в медичному закладі зафіксований в порядку передбаченому ст. 266 КУпАПна відеозаписи, які наявні в матеріалах справи та не заперечується апелянтом.

У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 фактично не погоджується з тим, що він керував транспортним засобом, саме з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Проте зазначені доводи не впливають на факт правопорушення.

Положеннями п. 2 - 3 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З відеозаписів, які наявні в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено про наявність у нього ознак алкогольбного сп`яніння.

Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, підстави вважати чи перебувають у стані сп`яніння особи відноситься до виключних повноважень працівників поліції, цьому кореспондує обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд.

Незгода ОСОБА_1 з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння не звільняє його від обов`язку пройти в установленому законом порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння та не спростовує його відмову від проходження такого огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що з метою фіксаціїї стану сп`яніння до відділення поліції ОСОБА_1 примусово не доставляли, від керування транспортним засобом його відсторонено не було не заслуговують на увагу, оскільки протокол про вчинення адміністративного правопорушення ААД №477174 від 12.02.2024 був складений відносно ОСОБА_1 саме за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння в такому випадку не підлягає доказуванню, оскільки не впливає на кваліфікацію і не узгоджуються з вимогами закону.

При цьому, невідсторонення ОСОБА_1 від керування транпсортним засобом не спростовує наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №477174 його не ознайомлювали є безпідставними, оскільки як слідує з самого протоколу, ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з ним.

Доводи ОСОБА_1 про те, що при складенні протоколу працівники поліції не роз`яснили йому про право на правову допомогу спростовуються протоколом серії ААД №477174 від 12.02.2024, в якому зазначено, що права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП останньому роз`яснювались.

Доводи апеляційної скарги в частині розгляду справи судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови, при цьому право на захист та доступ до правосуддя стороні захисту було забезпечене на стадії апеляційного перегляду, шляхом поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, постанова судді місцевого суду відповідає вимогам закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Відповідно п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від від 24 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова