Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/72/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Нерода Л. М.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Горбунова Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому, в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2023 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 26 червня 2023року о 16.30 год., керуючи автомобілем «ГАЗ-310293» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вул..Шевченка, 130 в м. Олександрії, в порушення вимог п.п. 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху, не слідкував за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості та недотримався безпечного інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Ford focus» під керуванням ОСОБА_2 .

При цьому, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП - закрито.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді районного суду, вказуючи на незаконність судового рішення, невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, порушення його права на захист та процедури розгляду справ даної категорії.

Зокрема зазначає про те, що він безпосередньо, разом із захисником приймав участь в судовому засіданні, завив клопотання про закриття провадження по строках, після цього суддя без з`ясування причин, обставин ДТП та без дослідження матеріалів справи видалився до нарадчої кімнати і ухвалив передчасне та необгрунтоване рішення про його винуватість, при тому, що за загальними (ст.245 КУпАП) та спеціальними правилами (ст. 247 КУпАП) суд без дослідження доказів не мав право робити висновки про його винуватість, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 також просить поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження, вказуючи на те, що після виходу суду з нарадчої кімнати постанова суду йому не проголошувалась, копія не направлялась, а про результати судового розгляду він дізнався лише 15.12.2023 року, після офіційного оприлюднення на сайті судової влади.

В контексті застосування на практиці ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, а також положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови ОСОБА_1 слід поновити.

З`ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Горбунова Р.В., які підтримали апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити, дослідивши наявні в справі письмові докази, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення.

Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання.

Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Отже, відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції.

Згідно із ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких обґрунтовується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, суддя місцевого суду при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, вказаних вимог не дотримався, що вплинуло на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Так, процедура судового розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачена ст. 279 КУпАП, яка включає стадії - заслуховування осіб, які приймають участь, дослідження доказів та вирішення клопотань.

Як стверджує ОСОБА_1 та його захисник адвокат Горбунов Р.В., судовий розгляд розпочався клопотанням про закриття адміністративного провадження по строках і закінчився видаленням суду до нарадчої кімнати, жодного документу з матеріалів справи суд не досліджував, про обставини ДТП ОСОБА_1 не допитав, а клопотання не вирішив.

В даному випадку, апеляційний суд вважає, що для об`єктивності та повноти, а також забезпечення критеріїв доведеності вини, законності та справедливості судового рішення, суд перед тим як вирішувати питання винуватості ОСОБА_1 у порушення правил безпеки дорожнього руху, повинен був дотриматися процедури судового розгляду.

Посилання суду про те, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, при тому, що сам ОСОБА_1 та його захисник Горбунов Р.В. стверджують про безпосередню участь, за відсутності протоколу або звукозапису судового засідання, дає об`єктивні підстави для сумніву у законності ухваленого судом рішення взагалі.

Формальний підхід до судового процесу, порушення права на захист, критеріїв справедливості, публічності судового розгляду упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом є наслідком скасування рішення районного суду.

При цьому, процесуальні повноваження та можливості в оцінці доказів апеляційного суду обмежені строком давності (ч.2 ст. 38 КУпАП) а положення ст. 247 КУпАП вказують про те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Таким чином, вищевказані норми не містить положень про наявність в апеляційного суду повноважень щодо нового встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення прав людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є лише постанова про накладення адміністративного стягнення, умовою якої є визначення вини. У цій справі стягнення не буде накладено через її закриття за строком давності.

Враховуючи, що у цій справі датою вчинення правопорушення є 26.06.2023року,тобто на сьогоднішній день закінчився 3-хмісячний строк накладення стягнення, тому апеляційний суд не може заново досліджувати докази у справі.

Так визначив законодавець у вказаних нормах КУпАП, надавши достатньо часу (3 місяці) органам поліції та суду для вчасного ухвалення рішення про винуватість чи невинуватість особи. Інша судова практика суперечить цим нормам закону.

Така позиція апеляційного суду прямо випливає із змісту п.7, ч.1 ст. 247 КУпАП, де однозначно вказано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає (невідкладному) закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчився строк давності.

Тому наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності.

Таким чином, вина особи чи її невинуватість, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП.

Таке закриття справи не є процесуальною перешкодою для вирішення зацікавленими особами можливих питань про відшкодування завданих збитків у порядку цивільного судочинства, під час якого з використанням й оцінкою наявних доказів, при необхідності експертних висновків чи позиції спеціалістів, суд вирішить цивільно-правові спори між сторонами у цій автопригоді.

Керуючись ст.ст. 38, 245, 247, 250, 251, 252, 280, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - скасувати, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д.Л. Іванов