П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 530/2578/24

Номер провадження 3/530/655/24

27.12.2024 м.Зіньків

Суддя Зіньківського районного суду Полтавської області О. В. Ситник, розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП не встановлено,

за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

10.11.2024 року в 00 год. 28 хв. в селі Попівка , вул. 50 річчя Перемоги , буд. 53, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Опель Віваро д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним , не дотримався безпечної швидкості , внаслідок чого здійснив зіткнення з нерухомою будівлею , у наслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження , чим порушив п. 12.1 ПДР , водій не врахував безпечної швидкості руху , особливості вантажу та вчинив адміністративне правопорушення, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

10.11.2024 року в 00 год. 28 хв. в селі Попівка , вул. 50 річчя Перемоги , буд. 53, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Опель Віваро д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння , медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря та підтверджується висновком медичного закладу , чим порушив ПДР п. 2.9 а керування ТЗ в стані алкогольного сп`яніння , за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищевикладене необхідно об`єднати в одне провадження справу № 530/2578/24, провадження № 3/530/655/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП, справу № 530/2579/24, провадження № 3/530/656/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, з присвоєнням номеру справи 530/2578/24, номеру провадження 3/530/ 655/ 24.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився , надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність , оскільки він знаходиться на лікуванні та додав підтверджуючі докази , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП у вчиненні ДТП визнав повністю , щиро кається та прохає обмежитись усним зауваженням , прохає врахувати ту обставину що сам він у ДТП отримав тілесні ушкодження , на даний час лікується , своїми діями шкоди нікому не завдано , щодо вчинення ним адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП , а саме керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння свою вину не визнав , прохав взяти до уваги письмові пояснення надані адвокатом Дем`янченком С.М. які він також надав до суду .

Представник особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Дем`янченко С.М. до суду не з`явився , надав письмові заперечення та прохав щодо призначення покарання за вчинення його довірителем та підзахисним ДТП про вчинення якої ОСОБА_1 визнав прохав врахувати що діями ОСОБА_1 нікому матеріальної шкоди не завдано , а сам ОСОБА_1 на сьогодні лікується , витратив на лікування багато коштів , прохав обмежитись усним зауваженням .

Також зазначив , що вину у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 не визнає з наступних підстав та вказав , що 10.11.2024 року дійсно ОСОБА_1 керував автомобілем Опель віваро д.н.з. НОМЕР_1 та скоїв ДТП без потерпілих, лише сам отримав тілесні пошкодження та пошкодив власний автомобіль. Алкогольних напитків не вживав і був тверезий. Вказане ДТП було зареєстроване помічником чергового відділення поліції № 4 (м. Зіньків) ГУНП в Полтавській області Горбенком за ч. 1 ст.286 КК України, а тому з матеріалів адміністративної справи не зрозуміло чи порушено кримінальне провадження по справі і яка його доля, і чому тоді складено відносно ОСОБА_1 адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутня постанова про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.286 КК України відносно ОСОБА_1 .

Крім цього в матеріалах справи відсутні докази, що другий примірник протоколу вручений ОСОБА_1 на цьому він наголошує. В матеріалах справи відсутні докази, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем Опель віваро д.н.з. НОМЕР_1 . Поліцейські посилаються на пояснення свідка ОСОБА_2 , який вже після ДТП підійшов до автомобіля, а самого ДТП він не бачив, а тільки чув сильний удар. Тобто обставини ДТП та хто керував транспортним засобом йому невідомо. Разом з цим, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП вимагає керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Водій автомобіля повинен бути в стані алкогольного сп`яніння і цей факт повинен бути зафіксований поліцейським. Мого підзахисного ОСОБА_1 ніхто з поліцейських не зупиняв, поліція прибула після того як карета швидкої допомоги забрала ОСОБА_1 без свідомості до лікувального закладу, разом з цим відео фіксація адміністративного правопорушення не велася, ні свідків, ні понятих в матеріалах справи не зазначено. Що стосується направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції то хочу звернути увагу суду на ті обставини, що в ньому не зазначено за допомогою якого спеціального технічного засобу проводився огляд ОСОБА_1 , результат огляду, серія, номер адміністративного протоколу, та дата, місяць, рік його складення. На медичний огляд ОСОБА_1 згідно направлення поліції направляє інспектор СРПП ВП №4 Полтавського РУП ОСОБА_3 , а в акті медичного огляду для встановлення факту вживання медичної речовини та стану сп`яніння зазначено іншого поліцейського інспектора СРПП ВП №4 Полтавського РУП Яцина. Крім цього мій підзахисний ОСОБА_1 наголошує на тому, що ніякого спеціального технічного засобу він не продував як вказано в акті медичного огляду, що два рази проводилось забір видихального повітря в Алкотестер Драгер 6800, крім цього серійного номеру алкотестеру в акті не зазначено, тому його неможливо ідентифікувати та встановити чи пройшов даний спеціальний пристрій повірку в Україні. Разом з цим мій підзахисний заперечував факт вживання алкогольних напоїв, що зафіксовано в самому акті лікарем, який проводив медичний огляд. Хочу також звернути увагу суду, що вище вказаний акт медичного огляду ОСОБА_1 не вручався ( в акті відсутній підпис про його отримання ОСОБА_4 ), що позбавило право на оскарження даного акту, під час медичного огляду відеозйомка не проводилась, поняті не залучались, до акту не додано квитанцій про проходження медичного огляду які могли б підтвердити стан сп`яніння ОСОБА_1 та кількість проміле. Крім цього звертає увагу на ту обставину, що адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП складається з ксерокопій матеріалів, які не завірені належним чином, оскільки копія це точне відтворення змісту та реквізитів оригінального документа. Копії можуть бути засвідчені й незасвідчені. Юридичну силу мають лише засвідчені копії (п. 8 гл. 10 розд. II Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Мін`юсту від 18.06.2015 № 1000/5; далі Правила № 1000/5). Засвідчення копій документів, що видаються органами державної влади, здійснюється на підставі Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації.

Враховуючи вище викладене та приймаючи до уваги, що поліцейськими не надано належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не може бути доказом по справі. За вимогами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу. . Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні поставлені у вину органом поліції адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення тому прохав закрити провадження в цій частині.

Суд вивчивши всі докази по справі зазначає наступне :

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні ним 10.11.2024 року ДТП , тим самим адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП , окрім визнання вини самим правопорушником- підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №187882 від 03.12.2024, рапортом , поясненнями ОСОБА_2 , схемою ДТП

Вивчивши ці матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, наявність обставин, які пом`якшують це щире каяття та визнання вини та відсутність обставини, які обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про можливість звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні ним ДТП , враховуючи що шкода нікому не спричинена як при малозначності правопорушення і обмежитись усним зауваженням в розумінні ст. 22 КУпАП

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст 130 ч. 1 КУпАП суд зазначає наступне :

Згідно із ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП особа підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 2-7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до п.п. 3, 4, 15, 16, 17, 19, 20, 21 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення. Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 217, 221, 246, 254 КУпАП суддя розглядає справи про адміністративні правопорушення лише в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі «Zand v.Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст.6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 10.11.2024 року в 00 год. 28 хв. в селі Попівка , вул. 50 річчя Перемоги , буд. 53, керував автомобілем Опель Віваро д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння .

Суд не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , оскільки з його пояснень він не бачив а ні керування транспортним засобом , а ні скоєння ДТП , оскільки підійшов вже після , факт керування не зафіксований поліцейським. Медичний огляд на стан сп`яніння щодо ОСОБА_1 проводився у закладі охорони здоров`я , відеофіксація огляду не проводилась , свідки чи поняті не залучались , сам ОСОБА_1 у письмових пояснення заперечує проведення огляду у медичному закладі за допомогою приладу Драгер, результат огляду, серія, номер адміністративного протоколу, та дата, місяць, рік його складення не зазначені . На медичний огляд ОСОБА_1 згідно направлення поліції направляє інспектор СРПП ВП №4 Полтавського РУП ОСОБА_3 , а в акті медичного огляду для встановлення факту вживання медичної речовини та стану сп`яніння зазначено іншого поліцейського інспектора СРПП ВП №4 Полтавського РУП Яцина, крім цього серійного номеру алкотестеру в акті не зазначено, тому його неможливо ідентифікувати та встановити чи пройшов даний спеціальний пристрій повірку в Україні, акт медичного огляду ОСОБА_1 не вручався , в акті відсутній підпис про його отримання ОСОБА_4 , до акту не додано квитанцій про проходження медичного огляду які могли б підтвердити стан сп`яніння ОСОБА_1 та кількість проміле.

Відповідно до Закону України від 16.02.2021 року № 1231 ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» - були внесені зміни до ст. 266 КУпАП , відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП - огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає , що інших доказів щодо підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння до матеріалів справи не додано, всі ці факти дають підстави дійти до висновку, що працівниками поліції які складали протокол відносно ОСОБА_1 було порушено процесуальний порядок огляду , та він не може бути належним доказом .

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що при розгляді зазначене вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді адміністративного матеріалу, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, законності та обґрунтованості судового рішення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Застосувавши до цієї справи принципи кримінального провадження суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення не може ґрунтуватись на припущеннях, приймається у разі доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а усі сумніви, які виникають у ході провадження у справі тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. В даному випадку даний протокол не може бути взятим як доказ про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП , оскільки докази які зазначені та взяті до уваги при його складанні є неналежними , а доказів , які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП , а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не надані до суду особами , які склали протокол . Зважаючи на викладене та враховуючи позицію ЄСПЛ щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», суд приходить до висновку про те, що даний протокол - не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в матеріалах справи які були вивчені судом - не здобуто доказів, які б підтверджували факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в правовому полі , тобто його вина не доведена , то це є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.7,22, 33,124, 130, ч.1 ст.247, 280, 283, 289,294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Об`єднати в одне провадження справу № 530/2578/24, провадження № 3/530/655/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП, справу № 530/2579/24, провадження № 3/530/656/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, з присвоєнням номеру справи 530/2578/24, номеру провадження 3/530/ 655/ 24.

2. Визнати винним ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності в розумінні ст. 22 КУпАП за молозначністю обмежившись усним зауваженням .

3. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд Полтавської області.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Ситник