Справа № 149/4096/23
Провадження №3/149/113/24
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2024 м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Олійник І. В., розглянувши матеріали, що надійшли від Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ЗСУ, який проживає за адресою: в смт. Сутиски Вінницької області

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 183267 від 07.12.2023, 07.12.2023 року о 00:10 год. у м. Хмільник по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Renault Scenic", д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано, як порушення п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, заяв клопотань не подав.

Адвокат Мироненко В. О. у суді клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також порушенням порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначеного ст. 266 КУпАП.

Суддя, заслухавши пояснення адвоката, перевіривши наведені у клопотанні доводи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначений статтею 266 КУпАП України, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядком).

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП України, п. 7 Розділу 1 Інструкції, п.п. 6, 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно із ч. 5 ст. 266 КУпАП України, огляд особи на стан сп`яніння, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до відеозапису із нагрудної камери поліцейського встановлено, що на вимогу поліцейського ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із використання спеціальних технічних засобів, однак з п`яти спроб прилад не показав жодного результату з причини малого об`єму видихуваного повітря, що оцінено поліцейським, як незгоду ОСОБА_1 на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та кваліфіковано його дії, як відмову від проведення огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння (п. 2.5 ПДР України).

Разом з тим, незгода особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, оскільки наслідок такої незгоди зобов`язує поліцейського направити таку особу для огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, що у даному випадку поліцейським вчинено не було, що є порушенням порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначеного ст. 266 КУпАП, тобто такий огляд, згідно із ч. 5 ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

В матеріалах справи наявне направлення ОСОБА_1 до Хмільницької ЦЛ, проте складення такого направлення, яке до того ж містить не засвідчені виправлення в часі його складення, без ознайомлення водія їз його змістом та без роз`яснення водієві права пройти огляд у закладі охорони здоров`я не може бути належним доказом дотримання поліцейським порядку, визначеного у ч. 3 ст. 266 КУпАП.

При цьому, суддя враховує, що вказаним відеозаписом із нагрудної камери поліцейського не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, суддя не приймає до уваги зафіксовані відеозаписом із нагрудної камери поліцейського пояснення ОСОБА_1 по суті правопорушення, оскільки зміст статті 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснено після надання таких пояснень.

Інші зібрані у справі докази не спростовують встановлених обставин, не усувають виявлені порушення проведення огляду на стан сп`яніння, а тому не можуть бути використані як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджена належними та допустимими доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 221, 247, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Мироненка В. О. про закриття провадження у справі, - задовольнити.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ігор ОЛІЙНИК