Справа № 578/1239/24
провадження № 3/578/664/24
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
26 грудня 2024 року селище Краснопілля
Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Зеря Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої на посаді чергової переїзду АТ Укрзалізниці, за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, права, передбачені статтею 268 КУпАП, роз`яснені,
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 09.12.2024 серії ВАВ №912376, складеного інспектором СЮП Сумського РУП ГУНП в Сумській області капітаном поліції Томурком Валентином Олеговичем, гр. ОСОБА_1 12.11.2024 допустила неналежне виконання батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який під час бійки з іншим хлопцем ОСОБА_3 розсік шифером на голові шкіру, в результаті чого потекла кров, так як ОСОБА_2 не досяг віку адміністративної відповідальності, адміністративний протокол складено на матір, гр. ОСОБА_1 порушила вимоги частини першої статті 150 Сімейного кодексу України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 КУпАП.
У судове засідання 26.12.2024 гр. ОСОБА_1 прибула, провину не визнала, пояснила, що між її сином та ОСОБА_3 постійно відбуваються конфлікти, при чому їх ініціатором є ОСОБА_4 ; її син неодноразово приходив зі скаргами на ОСОБА_4 , однак до поліції ОСОБА_1 , не зверталась, вважаючи, що учасники конфліктів зможуть досягти згоди без залучення поліції; вважає, що саме ОСОБА_4 спровокував бійку, а її син лише захищався.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя дійшла наступних висновків.
За змістом частини першої статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, громадянка ОСОБА_1 притягається до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.
Частина перша статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, яка тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Частиною першою статті 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, органом поліції наданий протокол про адміністративне правопорушення від 09.12.2024 серії ВАВ №912376; письмові пояснення ОСОБА_5 від 05.12.2024, з яких вбачається, що внаслідок конфлікту з однолітком син ОСОБА_1 розсік шкіру на голові іншої дитини; пояснення ОСОБА_1 від 09.12.2024, яка пояснила, що син дійсно наніс тілесні ушкодження однолітку, про що сам їй повідомив; пояснення ОСОБА_6 від 12.11.2024, яка повідомила, що ОСОБА_2 вдарив її сина шматком шифера у ділянку голови, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани чола розміром 0,2*2 см; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.11.2024; рапорт від 12.11.2024 складений за повідомленням Краснопільської лікарні щодо побиття ОСОБА_7 однолітком ОСОБА_2 .
При цьому слід звернути увагу, що у разі якщо неповнолітня особа вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено КУпАП, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 КУпАП, або вчинила діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вона не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, то вказане є підставою для притягнення батьків такої особи за частиною третьою або частиною четвертою статті 184 КУпАП, а не за частиною першою статті 184 КУпАП.
Як було встановлено, малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому виповнилося повних десять років, розсік шкіру голови іншій дитині, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани чола.
Статтею 22 КК України передбачено, що кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.
Частиною четвертою статті 184 КУпАП передбачена відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Протокол за частиною четвертою статті 184 КУпАП, в силу приписів статті 255 КУпАП має право складати слідчий.
У даному випадку складено матеріали за частиною першою статті 184 КУпАП інспектором СЮП Сумського РУП ГУНП в Сумській області капітаном поліції Томурком Валентином Олеговичем.
З огляду на викладене, слід дійти висновку, що особою, яка склала матеріали про адміністративне правопорушення невірно кваліфіковано як дії особи, що притягується до відповідальності, так і складені матеріали неповноважною особою.
У справі «Малофєєва проти Росії» серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Приймаючи до уваги викладене, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; перекваліфіковувати дії, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
Таким чином, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, слід дійти висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.
Керуючись статтями 245, 247, 251, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-291, 294 КУпАП, суддя
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 за частиною першою статті 184 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області (стаття 294 КУпАП).

Суддя Ю.О. Зеря