Справа № 308/8428/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2024 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі представника Закарпатської митниці Селеша І.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці В. Козюберда на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 липня 2023 рокузвільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 Митного кодексу України, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрито.

Відповідно до постанови та протоколу про порушення митних правил, 02.02.2023 року Закарпатською митницею отримано лист від 01.02.2023 року №20/20-02-01/7.7/110 Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил, яким направлено лист з матеріалами командира військової частини НОМЕР_1 щодо не отримання транспортних засобів та товарів, які було переміщено через митний кордон України на адресу зазначеної військової частини в якості гуманітарної допомоги.

Зазначеним листом військової частини повідомлено Державну митну службу України про не отримання гуманітарного вантажу (транспортного засобу марки «Nissan» моделі «Pathfinder», р.н.з. Італії НОМЕР_2 , VIN - НОМЕР_3 ) від громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 .

Проведеною перевіркою з використанням баз даних АСМО «Інспектор» було встановлено, що о 22 год. 45 хв. 03.05.2022 року в зону митного контролю митного поста «Дякове-автомобільний» Закарпатської митниці в напрямку «в`їзд в Україну» заїхав легковий транспортний засіб марки «Nissan» моделі «Pathfinder», р.н.з. Італії НОМЕР_2 , VIN - НОМЕР_3 під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до модулю «Перегляд пропуску через митний кордон» АСМО «Інспектор» ОСОБА_3 до митного контролю та оформлення було подано декларацію про перелік товару, що визнаються гуманітарної допомогою та заяву від 28.04.2022 №28/04-2 227 батальйону Територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 30.10.2006 № НОМЕР_5 відповідно до яких, громадянин ОСОБА_1 переміщує на митну територію України транспортний засіб марки «Nissan» моделі «Pathfinder», р.н.з. Італії НОМЕР_2 , VIN - НОМЕР_3 , в якості гуманітарної допомоги.

Відправником транспортного засобу зазначено SILAGHI MARIUS DINU (Румунія м. Залеу), а отримувачем є військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_6 , (м.Харків).

Управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил, з метою отримання інформації щодо перетину митного кордону України вказаним вище транспортним засобом направлено лист митному посту «Дякове-автомобільний» від 28.03.2023 №7.7-20-01/18/2213.

Листом від 28.03.2023 №7.7-28-04/19-392 митним постом «Дякове-автомобільний» надано скановані копії документів, які були надані ОСОБА_4 працівникам митниці піч час ввезення транспортного засобу на митну територію України.

З метою з`ясування обставин переміщення через митний кордон України зазначеного вище транспортного засобу в якості гуманітарної допомоги, Закарпатською митницею направлено ОСОБА_3 листи від 24.02.2023 №7.7-20-01/17/1283 та від 28.03.2023 №7.7-20-01/17/2261 щодо необхідності прибуття до Закарпатської митниці.

Станом на 25.04.2023 року ОСОБА_1 до Закарпатської митниці не прибув, про причини не прибуття не повідомив.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України товари з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підставу для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару.

За даним фактом співробітниками Закарпатської митниці Держмитслужби відносно ОСОБА_1 було складено протокол №0413/30500/23 від 25.04.2023 року про порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України.

Не погоджуючись з даною постановою заступник начальника Закарпатської митниці В. Козюберда подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та призначити йому стягнення у вигляді штрафу - 100% вартості безпосереднього предмету порушення митних правил та їх конфіскації.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Селеша О.Я., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ч.1 ст.486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне, та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положеннями ст.489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою ст. 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 03.06.2005 року (зі змінами внесеними згідно з Постановою ВСУ № 8 від 30.05.2008 року) «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.»

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до митного контролю були подані документи, у яких декларантом транспортного засобу автомобіль марки «Nissan» моделі «Pathfinder», р.н.з. Італії НОМЕР_2 , VIN - НОМЕР_3 передав, а військова частина НОМЕР_1 , а отримувачем військова частина НОМЕР_1 .

Згідно акту приймання-передачі гуманітарної (благодійної) допомоги від 15.02.2023 року, який був підписаний ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_6 (Отримувач), Волонтер передав, а отримувач отримав наступну благодійну допомогу транспортний засіб - «NISSAN» моделі «PARTFINDER», VIN-код: НОМЕР_3 , р.н.з.: НОМЕР_2

Таким чином, із вказаних документів вбачається, що транспортний засіб як гуманітарна допомога був переданий Збройним силам України військовій частині НОМЕР_7 .

Щодо апеляційних вимог митного органу про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП з врахуванням конкретних обставин справи, апеляційний суд вважає їх необгрутованими та такими, що не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст.33-35КУпАП, які визначають загальні засади накладення адміністративного стягнення, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Ізмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03.06.2005, зі змінами, суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд першої інстанції в повній мірі врахував у відповідності до положень ст.33 КУпАП тяжкість, характер і спосіб вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність настання значних суспільно-небезпечних наслідків від його вчинення.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять жодних даних, які безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували на наявність у ОСОБА_1 умислу на порушення вимог митного контролю.

Поряд з тим, апеляційний суд також враховує, що ОСОБА_1 згідно матеріалів справи раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувалася, береться до уваги і мета адміністративного стягнення, передбачена ст.23 КУпАП, та співрозмірність можливого стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.483 МК України, вчиненому правопорушенню, тобто принцип розумності накладення стягнення.

На переконання апеляційного суду, суддя місцевого суду, встановивши і належним чином оцінивши фактичні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки діяння, обґрунтовано прийшов до висновку про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України, за малозначністю, на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням та закрив провадження у справі.

Митним органом не доведено та апеляційним судом під час апеляційного розгляду справи не встановлено, що наслідки вчиненого ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, представляють собою суспільну небезпеку та завдали значної шкоди суспільним та державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Під час розгляду справи судом першої інстанції порушень вимог законодавства, які б вплинули на правильність прийнятого рішення, допущено не було, тому доводи апеляційної скарги про помилковість прийнятого рішення, є необґрунтованими.

За таких обставин, постанова суду як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці В. Козюберда залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага