ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/55/24 Справа № 692/961/23 Категорія: : ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Чепурний О.П. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю правопорушника ОСОБА_1 та захисника Брус С.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Драбівського районного суду Черкаської області від 19.12.2023 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, -

визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 01.09.2023 року о 13 годині 20 хвилин на а/д Т2409 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, порушення мови). Від медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 01 вересня 2023 року не керував автомобілем, а за кермом перебував його знайомий ОСОБА_2 , який зупинився на обочині, тому, що дітям стало погано. Автомобіль був з заглушеним двигуном, а ключі від нього були в ОСОБА_2 . Після того, як вони зупинились на обочині, до автомобіля під`їхали працівники поліції, проте так як у ОСОБА_2 не було з собою документів, тому поліцейським надав документи він. Зазначив, що він не перебував в стані наркотичного сп`яніння, поліцейські не пропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а він не відмовлявся від такого огляду.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що 01 вересня 2023 року він разом з ОСОБА_1 їхав з смт. Драбова в с. Кантакузівка, за кермом автомобіля перебував він, а транспортний засіб належить його куму. В салоні автомобіля перебували також діти, яким стало погано і він зупинився на узбіччі. До дітей вийшов ОСОБА_1 і в цей час під`їхали працівники поліції, які і склали на нього протокол про адміністративне правопорушення.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Брус С.М. в судовому засіданні суду першої інстанції проти викладених в матеріалах справи обставин заперечував та пояснив, що 01 вересня 2023 року ОСОБА_1 не керував автомобілем, а перебував у ньому в якості пасажира разом з двома жінками та дітьми. Керував автомобілем ОСОБА_2 , який зупинив його, тому що захитало дітей і їм стало погано. ОСОБА_1 сидів на ведійському сидінні щоб не заважати іншим пасажирам. Просив закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю складу правопорушення, так як факту зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції не було здійснено, тому що він не був водієм.

Постановою судді Драбівського районного суду Черкаської області від 19.12.2023 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить:

1. Скасувати постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2023 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

2. Провадження у справі про адміністративне правопорушення по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити.

Вважає дану постанову суду першої інстанції незаконною, у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що суд не з`ясував всіх фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам справи, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Суд першої інстанції, при розгляді справи відхилив доводи апелянта та свідка ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а послався виключно на відеозапис, як доказ вини апелянта.

Крім того, суд оскаржуваній постанові зазначив, що працівники поліції рухаючись на службовому автомобілі подали сигнал автомобілю попереду, щоб його зупинити, але на відео не зафіксовано рух жодного автомобіля, особливо, якого переслідує патрульний автомобіль.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що 01.09.2023 року о 13 годині 20 хвилин на а/д Т2409 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, порушення мови). Від медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 349832 від 01.09.2023 року, де зазначено, що 01.09.2023 року о 13 годині 20 хвилин на а/д Т2409 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, порушення мови). Від медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.(а.с.1);

- даними рапорту інспектора СРПП ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції Белиха О. від 01.09.2023 року, де зазначено, що 01.09.2023 року, під час патрулювання а/д Т2409 було зупинено ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_2 за порушення ПДР України. Водієм виявився ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм, у останнього суло виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме:звужені зіниці очей, порушення мови. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, проте останній відмовився. На ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.2);

- даними відеодиску відносно від 01.09.2023 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративні правопорушення.(а.с.5);

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, відмови від проходження освідування у встановленому законом порядку та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянтів про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 349832 від 01.09.2023 року, даними рапорту інспектора СРПП ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції Белиха О. від 01.09.2023 року, даними відеодиску відносно від 01.09.2023 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доводи апелянта про те, що не ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є необґрунтованими.

З відеозапису вбачається, що працівники поліції рухаючись на службовому автомобілі подали сигнал автомобілю попереду щоб його зупинити, відразу після зупинки транспортного засобу саме ОСОБА_1 відкрив двері зі сторони водійського сидіння та вийшов до працівників поліції, при цьому всі пасажири перебували у салоні автомобіля. Під час опитування водія, ні він ні інші особи, які були на місці зупинки транспортного засобу не заявляли, про те, що автомобілем керувала інша особа, а також те, що автомобіль був припаркований на узбіччі через необхідність невідкладної зупинки. Також на відеозапису зафіксовано, що саме ОСОБА_1 ігнорує неодноразову вимогу працівників поліції пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, а потім відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Заперечення ОСОБА_1 своєї вини суд апеляційної інстанції розцінює як намагання ухилитися від відповідальності.

Надані докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

Факт керування автомобілем та факт відмови від освідування суд вважає доведеним у судовому засіданні та підтверджується належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення. На диску, що наданого поліцейськими до протоколу, міститься відеофайли з яких вбачається, що поліцейським було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння, роз`яснено наслідки такої відмови, при цьому ОСОБА_1 відмовляється пройти такий огляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені в матеріалах справи докази не суперечать одне одному, та підтверджуються відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейських.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованими.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 19.12.2023 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Драбівського районного суду Черкаської області від 19.12.2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок