Справа №: 486/1200/23 Провадження № 3/486/17/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Маляновій А.А.,

без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшла з Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Криве Озеро, Миколаївської області, працюючого ВП «ПАЕС», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 892046 від 18 липня 2023 року, 18 липня 2023 року о 00:20 годин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме, погрожував вигнати з квартири, провокує на конфлікт, висловлюється нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 983484 від 10 жовтня 2023 року, 10 жовтня 2023 року о 09:50 годині ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме, висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як домашнє насильство, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 лютого 2024 року справи про адміністративні правопорушення №486/1200/23 (провадження №3/486/17/2024) та №486/1717/23 (провадження №3/486/55/2024) відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП об`єднані в одне провадження. Об`єднаній справі присвоєно номер №486/1200/23 (провадження №3/486/17/2024).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 11 грудня 2024 року справу розподілено судді Далматовій Г.А.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В силу ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно заяви ОСОБА_2 від 18 липня 2023 року, остання просить вжити заходів до колишнього чоловіка, який погрожував вигнати з квартири, провокує на конфлікт, маніпулює дітьми, налаштовуючи їх проти неї.

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначає, що між нею та чоловіком виник конфлікт через сімейні відносини, дитину та інші побутові проблеми, в ході чого він викликав працівників поліції. Вона також звернулась до поліції з обставин, вказаних в заяві.

Як вбачається з рапорту щодо повідомлення зі служби 102 від 10 жовтня 2023 року ОСОБА_2 звернулась до поліції через те, що біля суду її чоловік вчиняє психологічне насильство, забороняє дитині відвідувати психолога.

В своїй заяві від 10 жовтня 2023 року додала, що ОСОБА_1 , не пускаючи дитину до психолога, погрожував потерпілій, не випускав дитину з кімнати, коли вона його відштовхнула, отримала удар коліном по нозі, після чого, взяла дитину на руки та вони вийшли з квартири, однак ключі від квартири з собою не взяла. В цей час ОСОБА_1 ображав її, погрожував, потім плюнув їй в обличчя, закрив квартиру своїм ключем та вони з донькою залишились на вулиці.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , останній не знав куди йде дитина, був проти, щоб зривався учбовий процес, зокрема, дитина була відсутня на уроках. На його запитання куди йде дитина, ОСОБА_2 реагувала агресивно кричала, штовхалась та ображала. Вважає, що дана заява на нього вирішення стосунків окремим способом, тому що йдуть суди по поділу майна.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали не містять доказів того, що ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 . Свідки правопорушення відсутні.

Вказані заяви ОСОБА_2 , рапорт та письмові пояснення, підтверджують, що між сторонами є конфлікт, та що вони по черзі викликали працівників поліції з приводу домашнього насильства, про що також вказано у даних заявах. Тривалість конфлікту підтверджується також наявністю декількох справ про адміністративне правопорушення, які одночасно розглядаються судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту вчинення ОСОБА_1 18 липня 2023 року та 10 жовтня 2023 року домашнього насильства відносно ОСОБА_2 .

Вищевказане свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова