ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/560/24 Номер провадження 33/814/1296/24Головуючий у 1-й інстанції Лівер І. В. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Лимар О.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника в його інтересах - адвоката Козленка О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Козленка О.М. захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження селища Решетилівка Полтавської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою, 25.06.2024 о 23 год. 29 хв. Полтавська область Полтавський район м. Решетилівка вул. Чумацька, 63, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом GEELY GL7162 ЗНГ державний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся адвокат Козленко О.М. захисник в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить скасувати постанову суду та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що доведеність факту керування саме водієм ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ґрунтується на припущеннях та помилковому трактуванню нормативних вимог, що не узгоджується з фактичними обставинами події.

Вказує, що ні запис з нагрудної камери поліцейського, ні запис з відеореєстратора, додані до оскаржуваного протоколу, в електронному виді не можуть бути належними та допустимими доказами в частині доведеності факту керування ТЗ водієм ОСОБА_1 , оскільки відсутні будь-які дані про обов`язкові для електронних доказів реквізити, у тому числі дані про місце, час, ким і коли вони створені, дата реєстровані та електронний підпис автора або підпис, прирівняний до власноручного підпису які б давали підстави до їх ідентифікації.

Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні дані чи є ці електронні документи оригіналом чи копією, відповідно до процесуальних вимог передбачених ст. 99 КАС України.

Посилається, що єдиними доказами обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД № 629882 від 26.06.2024 є відео реєстратор службового автомобіля та дані з нагрудної відеокамери самого поліцейського, які, як вказано вище, не можуть бути належним допустимим доказом, при цьому на жодному із електронних носіїв не зафіксований факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , як водієм, а сам ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським постійно і неодноразово вказував, що він не керував автомобілем, оскільки за кермом була інша особа, але поліцейський не реагує на такі твердження і не з`ясовує, яка саме особа була за кермом, а вимагає від ОСОБА_1 надати йому посвідчення водія.

Зазначає, що відсутність у ОСОБА_1 документів на автомобіль та посвідчення водія викликало агресивну поведінку поліцейського, що потягло за собою конфлікт, який перешкодив поліцейському об`єктивно оцінити ситуацію, що виникла після зупинки ТЗ, та з`ясувати хто саме перебував за кермом автомобіля, оскільки цей факт заперечував ОСОБА_1 .

Вказує, що аналізуючи показання ОСОБА_1 щодо факту пересідання його з пасажирського переднього сидіння на водійське, місцевий суд на власний розсуд, упереджено та безпідставно констатує, що такі твердження судом відхиляються з мотивів, що за 7 секунд таке здійснити неможливо.

Зазначає, що під час словесного конфлікту між поліцейським і ОСОБА_1 син останнього о 23 г. 33 хв. 15 сек. відкрив задню праву дверку ТЗ, вийшов з автомобіля і залишив місце події, але місцевий суд, визнаючи дані відео фіксації належним доказом на цю обставину, взагалі не звернув уваги.

Вказує, що на відеозаписах, які суд визнав належним й допустимим доказом, зафіксовано, що ТЗ зупиняється на узбіччі дороги о 23 год. 29 хв. 19 сек., а бодікамера поліцейського розпочинає фіксацію лише о 23 год. 31 хв. 19 сек., що є порушенням з боку поліцейських своїх обов`язків відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», але суд вирахував, що за 7 секунд ОСОБА_1 не зміг пересісти з одного сидіння на інше, а спілкування поліцейського без включеної відеокамери на протязі 2 хвилини - не помітив і не відреагував на вказаний факт.

Заслухавши виступ ОСОБА_1 та його захисника Козленка О.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів: протоколу про адміністративне правопорушення від 26.06.2024 серії ААД № 629882; даних направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП ПО Центр терапії залежності ПОР від 25.06.2024, 23:49, ОСОБА_1 , у якому зазначено, що у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби виявлені ознаки: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд не проводився, серія ААД № 629882 протоколу про адміністративне правопорушення. Особу на огляд у заклад охорони здоров`я не доставлявся, від проходження огляду відмовився; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 502047 від 26.06.24, складеної о 00 год 15 хв за ч. 1ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, згідно якої 25.06.2024 о 23 год. 29 хв. Полтавська область Полтавський район м. Решетилівка вул. Чумацька, 63, водій ОСОБА_1 не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на ТЗ, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних ТЗ, чим порушив п 2.4 ПДР. На ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу у 425 грн; копією Акту огляду тимчасово затриманого транспортного засобу від 26.06.2024, складеного о 00 год 50 хв, за даними якого, інспектором поліції на підставі ст. 265-2 КУпАП було оглянуто та тимчасово затримано транспортний засіб GEELY GL7162 ЗНГ державний номер НОМЕР_2 шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик. Огляд та тимчасове затримання транспортного засобу здійснено у зв`язку з ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Власник транспортного засобу ОСОБА_1 ; відеозапису події.

Всупереч доводам апеляційної скарги з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом GEELY GL7162 ЗНГ державний номер НОМЕР_2 за викладених у протоколі та постанові суду обставин.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що автомобілем керувала інша особа, є надуманими та нічим не підтвердженими.

Так на відеозаписі ОСОБА_1 дійсно заперечував факт керування ним транспортним засобом, однак в ході спілкування з працівниками поліції його версія кілька разів змінювалася. З початку ОСОБА_1 повідомив, що він взагалі в автомобілі не їхав, а йшов пішки вулицею. В подальшому, він звертаючись до сина, почав питати куди дівся їх водій та вказував, що в автомобілі були ще й інші пасажири, які кудись поділися.

Слід звернути увагу, що з моменту зупинки транспортного засобу відеозапис здійснювався безперервно та в ході якого було зафіксовано, що ОСОБА_1 вийшов з автомобіля з водійської сторони. Через деякий час, з заднього правого пасажирського місця, вийшов син ОСОБА_1 . Інших осіб в автомобілі зафіксовано не було.

Стороною захисту також висувалася версія про те, що автомобілем керував неповнолітній син ОСОБА_1 , яка є неспроможною з огляду на наявний в справі відеозапис.

Під час спілкування з ОСОБА_1 , у працівників поліції виникли підозри про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Згідно з п.п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Отже, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 266 КПК України огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З наведеного слідує, що огляд проводиться поліцейським із використанням технічних засобів відеозапису, і лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Враховуючи, що у даній справі наявний відеозапис, на якому чітко зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду в установленому законом порядку, залучення свідків не є обов`язковим.

Щодо наявного у справі диску з відеозаписом, слід звернути увагу, що згідно із Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" (ст. 5), ДСТУ 7157:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.03.2010 N 8 "Інформація та документація. Видання електронні. Основні види та вихідні відомості", електронним є документ, де інформація подана у формі електронних даних і для використання якого потрібні засоби обчислювальної техніки. Диски як матеріальні носії є способом збереження інформації з електронного документа, головною особливістю якого є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія, де оригінал електронного документа може існувати на різних носіях, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріали справи не містять будь-яких об`єктивних даних про те, що наданий органом поліції оптичний диск містить відеозапис, створений не на бодікамеру та відеореєстратор поліцейських, які фіксували обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 25.06.2024, а в інший час чи за інших обставин чи спосіб.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Додаткових вимог до форми надання доказів, порядку їх завірення, КУпАП не містить.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи, що сумніви у автентичності наявного в справі відеозапису відсутні та він має електронний цифровий підпис уповноваженої особи, підстав вважати даний доказ недопустимим немає.

На підставі наведеного вважаю, що наданий суду відеозапис в повному обсязі відображає обставини вчиненого правопорушення.

Істотних порушень правил проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та порядку оформлення відмови від його проходження, які б впливали на правильність висновків суду, під час апеляційного розгляду встановлено не було.

Враховуючи наведене, вважаю доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому рішення суду першої інстанції є законним та належним чином мотивованим, у зв`язку із чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Козленка О.М. захисника в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М. Харлан