ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 639/6567/24 Головуючий 1 інстанції: Мілов Д.В.
Провадження №: 33/818/1774/24 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Болотові О.О., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Бишкова О.В., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 листопада 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з відомостями, відображеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №133759, 21 вересня 2024 року о 11-20 год. в м. Харків, вул. Марїнська, буд. 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А, відмовився.

На думку суду першої інстанції, обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 133759 від 21.09.2024;

- довідкою облікових даних ІПНП, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.12.2016;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.09.2024;

- рапортом інспектора УПП в Харківській області від 21.09.2024;

- відеозаписами з місця події від 21.09.2024.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, подав апеляційну скаргу, яка містить прохання скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 листопада 2024 року у справі про адміністративне правопорушення №639/6567/24 та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, захисник наголошує на порушенні поліцейськими порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп`яніння та проходження ними медичного огляду. Так, апелянт пояснює, що водій остаточно не відмовлявся від пропозиції працівників поліції пройти огляд в медичному закладі, однак потребуючи допомоги адвоката, поінформував поліцейських про таку необхідність, останні ж почали складати протокол за відмову ОСОБА_1 негайно проїхати з ними. Через короткий проміжок часу водієві вдалося додзвонитися до адвоката, порадившись з яким, він наполягав на тому, щоб проїхати з поліцейськими до медзакладу, у чому останні йому відмовили. Вигляд водія, який поліцейськими було сприйнято як ознаки наркотичного сп`яніння апелянт пояснює проходженням ОСОБА_1 незадовго до того хіміотерапії у зв`язку з важкою недугою.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судове засідання суду апеляційної інстанції прибули особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Бишков О.В.

В судовому засіданні правопорушник та його захисник висловили незгоду з рішенням суду першої інстанції та просили скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 листопада 2024 року та закрити провадження по справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 пояснив, що в момент його зупинки поліцейськими хотів скористатися своїм правом на допомогу захисника, натомість поліцейські склали на нього протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, хоча він від огляду не відмовлявся, і після телефонної консультації з адвокатом наполягав на тому, щоб пройти огляд у встановленому законодавством порядку, у чому йому відмовили працівники поліції. Останні просили його підписати складений ними протокол про адміністративне правопорушення, однак він його не підписав та обурився їх зухвалістю.

Далі він сів до патрульної автівки і сказав поліцейським, що він їде з ними для проходження огляду, як вони спочатку і пропонували. Поліцейські ж категорично відмовили водієві та казали, що якщо той бажає, може їхати сам на огляд, а протокол уже складено. Щойно ОСОБА_1 вийшов з патрульної автівки, поліцейські одразу покинули його і поїхали геть, ігноруючи бажання водія проїхати до медичного закладу.

На підтвердження хвороби ОСОБА_1 адвокатом в судовому засіданні суду апеляційної інстанції було надано завірені копії медичних документів, а саме: висновку мультидисциплінарної комісії КНП ХОР «Обласний центр онкології» від 08.03.2024 року; виписки № ОХ 21842 А/К 94 766 з медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення від 20.09.2024 року; довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №959408 від 25.11.2024 року.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження по справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд апеляційної інстанції з метою перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги надав сторонам провадження всі можливості для представлення доказів по справі для підтримання їхньої правової позиції.

Суд апеляційної інстанції вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою безпідставно. Суд вбачає порушення працівниками поліції процедури проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 7 розділу I даної Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 12 розд. ІІ даної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Дослідивши матеріали справи, ретельно розглянувши відеозаписи з бодікамер поліцейських, суд апеляційної інстанції пересвідчився, що дійсно 21.09.2024 року водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, та оскільки він своєю нервовою поведінкою та виглядом викликав підозру про перебування в стані наркотичного сп`яніння, працівники поліції запропонували йому проїхати з ними до медичного закладу для проходження відповідного огляду.

Щодо вигляду водія, що було сприйнято працівниками поліції як ознаки наркотичного сп`яніння, то судом апеляційної інстанції взято до уваги докази хвороби ОСОБА_2 , надані його захисником в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, а саме дані висновку мультидисциплінарної комісії КНП ХОР «Обласний центр онкології» від 08.03.2024 року; виписки № ОХ 21842 А/К 94 766 з медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення від 20.09.2024 року; довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №959408 від 25.11.2024 року.

З дослідженого відеозапису (момент фіксації 11:49:00) вбачається, що водій попередньо відмовлявся проїхати з поліцейськими не через небажання пройти огляд, а через недостатнє знання своїх прав та обов`язків, зокрема щодо того, що огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці не проводиться відповідно до п. 12 розд. ІІ вищезазначеної Інструкції.

Далі на відеозаписі зафіксовано, що водій, висловивши недовіру поліцейським, вимагав дотримання його права на правову допомогу, що останні проігнорували і почали складати протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тоді як сам водій негайно намагався додзвонитися до адвоката.

Стосовно цього суд апеляційної інстанції зазначає, що ст. 59 Конституції України встановлено право кожного на професійну правничу допомогу. Відповідно до Рішення Конституційного Суду № 23-рп/2009 від 30.09.2009, положення частини першої статті 59 Конституції України "кожен має право на правову допомогу" треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує.

З відеозапису вбачається, що дійсно після телефонної консультації з адвокатом ОСОБА_1 погодився їхати до медичного закладу, як йому спочатку пропонували, однак поліцейські відмовили водієві, аргументуючи це тим, що протокол про адміністративне правопорушення уже складено (момент фіксації 12:19:25).

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з моменту, коли водієві запропонували проїхати до медичного закладу для проходження огляду до моменту його згоди минуло не більше пів години, тобто незначний проміжок часу, а відтак, зокрема, не може йтися про умисне затримування водієм поліцейських, затягування ним часу чи зловживання ним своїми правами в даній ситуації.

Далі на відео чітко зафіксовано спроби водія переконати поліцейських діяти відповідно до чинних норм, а саме за його згодою відвезти його до закладу охорони здоров`я для проходження у встановленому законодавством порядку огляду. Працівники поліції проігнорували це, сіли до автівки і залишили місце події.

Відмова водія від підписання фіктивного протоколу підтверджується також відміткою про це у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 (а.с.1).

Враховуючи досліджені обставини, суд апеляційної інстанції доходить до висновку про порушення працівниками поліції порядку встановлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп`яніння у ситуації, що сталася, а саме у відмові працівників поліції відвезти водія для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та безпідставного складення протоколу про відмову від його проходження.

Виходячи з цього, суд апеляційної інстанції вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 133759 від 21.09.2024; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.09.2024; рапорт інспектора УПП в Харківській області від 21.09.2024, на які посилався суд першої інстанції при обґрунтуванні вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складені безпідставно та з порушеннями законодавчих вимог, а вина ОСОБА_1 спростовується дослідженими судом апеляційної інстанції доказами.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295,296 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 листопада 2024 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника, - задовольнити.

Провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило