справа № 642/7053/24
провадження № 3/642/2033/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року

м.Харків

Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - Петрової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Кайдалової Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова з УПП ДПП в Харківській області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №152067 від 16.10.2024, водій ОСОБА_1 16.10.2024 о 16:14 год. за адресою: м.Харків, вул.Полтавський Шлях, буд. 140 керував транспортним засобом «Ford Transit», д.н.з. « НОМЕР_2 », технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, що стосується БДР, а саме: на задній осі відсутній болт (гайка) кріплення лівого колеса, чим порушив вимоги п.31.4.5 (є) ПДР Україна. Правопорушення вчинено повторно протягом року після притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за за ч.2 ст.121 КУпАП (постанова серіяБАВ № 236598 від 22.03.2024).

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судові засідання неодноразово не з`являвся (тричі), про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за адресою його мешкання та SMS-повідомленням, яке відповідно довідки, яка міститься в матеріалах справи доставлено, причини неявки не повідомив.

Через канцелярію суду від захисника ОСОБА_1 - адвоката Яковенка Є.М. надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП.

Клопотання обґрунтовано тим, що вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 , не зафіксовано його руху. Крім того зазначає, що складений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а саме: не зазначена особа, яка керувала транспортним засобом«Ford Transit», д.н.з. « НОМЕР_2 », технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, що стосується БДР, не зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, яка передбачає встановлення події, склад якої охоплюється ч.1-3 ст.121 КУпАП.

За наведених обставин просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу інкримінованого правопорушення. Також просив врахувати, що керування транспортним засобом є єдиним джерелом доходів ОСОБА_1 , який працює водієм.

В судовому засіданні 20.12.2024 представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Яковенко Є.М., який діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 04.11.2024 року, підтримав клопотання про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП.

В судове засідання 26.12.2024 представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Яковенко Є.М. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, в телефонному режимі зазначив про відсутність електроенергії та неможливість з`єднатися за допомогою відеозв`язку з судом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Строки розгляду справ про адміністративні правопорушення визначені положеннями статті 277 КУпАП.

Так, згідно ч. 1 цієї норми Кодексу, справа про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема статтею ч. 4 ст. 121 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

При цьому суд враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, інкриміноване ОСОБА_1 , не відноситься до категорії правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч. 2 ст. 268 КУпАП), з урахуванням цього суд розглядає справу на підставі наявних у матеріалах доказів.

Дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, заслухавши адвоката Яковенка Є.М. в судовому засіданні 20.12.2024, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначені в статті 280 КУпАП, зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), «Бантиш та інші проти України» (заява №13063/18); «Михайлова проти України» (№ 10644/08, 06 березня 2018 року) беручи до уваги серйозність передбаченого ч.1ст.130 КУпАПадміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, розглядаючи таку справу, орган повинен забезпечити законність при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Так, у рішенні по справі «Кобець проти України»(«Kobets v. Ukraine»)no. 16437/04 ECHR 14.02.2008 у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням(Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445).

Вимогами ст.68 Конституції України визначено, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно пункту 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Вимогами п. 31.1 ПДР України передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до вимог п. 31.4.5 (є) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс.

За порушення вимог пункту 31.4.5 ПДР України передбачена відповідальність за ч. 1 ст.121 КУпАП.

Згідно частини 1 ст.121 КУпАП настає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою третьою цієї статті.

Частиною 4 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Повторним, відповідно до положень ст.35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню. При цьому, при повторності тотожних правопорушень, кожне з них має власну суб`єктивну сторону, зокрема, самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого правопорушення.

Так, судовим розглядом встановлено, що 16.10.2024 о 16:14 год. за адресою: м.Харків, вул.Полтавський Шлях, буд. 140, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Transit», д.н.з. « НОМЕР_2 », у якому на задній осі відсутній болт (гайка) кріплення лівого колеса, дане правопорушення вчинено повторно протягом року.

Постановоюсерії БАВ №236598 від 22.03.2024, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП. Суду не надано доказів щодо сплати ОСОБА_1 штрафу за вказане правопорушення у розмірі 680 грн.

Внаслідок зазначених подій та встановлених фактичних даних працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №152067 від 16.10.2024.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП підтверджується в повному обсязі сукупністю доказів, наявних в матеріалах справи, а саме:

1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №152067 від 16.10.2024, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

На думку суду, доводи адвоката щодо того, що матеріали справи не місять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Transit», д.н.з. « НОМЕР_2 », є необґрунтованими.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, у діях працівників поліції були відсутні будь-які ознаки упередженості, на відео зафіксовано, як працівники поліції, виконуючи свої службові обов`язки, спочатку спитали у пасажирів, які виходили з транспортного засобу «Ford Transit», д.н.з. « НОМЕР_2 », чи вони їхали на даному транспортному засобі, їх шлях пересування, вартість квитка, потім підійшли до водія, який перебував на водійському сидінні, пояснили причини зупинки, роз`яснили права, що підтверджує факт, що саме ОСОБА_1 керував зазначеним транспортним засобом.

Відеофіксація на бодікамери поліцейських була безперервною, тож суд також ставиться критично до тверджень адвоката Яковенка Є.М. про неповноту такої фіксації, і що не зафіксовано саме рух транспортного засобу «Ford Transit», д.н.з. « НОМЕР_2 ». З відеозапису вбачається, що працівники поліції представилися, пояснювали водієві причини зупинки, його права, а також відповідали на питання, що виникали у правопорушника.

2) довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Кірічек О., в якій вказано, що згідно облікової бази «Інформаційній портал Національної поліції України» у відношення ОСОБА_1 вже складалися адміністративні матеріали, а саме: постанова серії БАВ №236598 від 22.03.2024 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП;

3) копією постанови серії БАВ №236598 від 22.03.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП;

4) рапортом поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП в Харківській області ст. лейтенанта поліції Коровіна В. від 16.10.2024, відповідно якого 16.10.2024 о 16-14 год екіпажем ВБДР 0351 Б-Купол-0061було зупинено транспортний засіб «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 згідно ч.2 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», так як технічний стан не відповідав вимогам БДР, а саме: на задній осі відсутній болт (гайка) кріплення лівого колеса, чим порушено п.31.4.5. є ПДР України.

5) даними відеозаписів з бодікамери поліцейських, які містяться в матеріалах справи, та на яких зафіксовано, що ОСОБА_1 всіма можливими засобами намагався уникнути адміністративної відповідальності, відмовлявся надати на вимогу поліцейський посвідчення водія, а через деякий час взагалі достав гайку кріплення колеса з багажника транспортного засобу та підклав її під заднє ліве колесо, аргументуючи свій вчинок тим, що ніби то гайка тільки що злетіла, не врахувавши ту обставину, що перед цим колесо транспортного засобу «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_2 та місце поряд з ним було зафіксовано на нагрудну бодікамеру працівників поліції.

Вищевказані докази суд визнає належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення, такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, та на підставі яких встановлює наявність події адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» вказується, що у

рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різним, залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З вищезазначеного випливає, що інші доводи та пояснення адвоката Яковенка Є.М. є безпідставними або необґрунтованими.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом, наявності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП за ознаками керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, вчинене повторно протягом року.

З урахуванням наведеного суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП - повторне, протягом року, вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, за обставин, встановлених у протоколі, підтверджена в повному обсязі.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність.

Оцінюючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції ч.4 ст. 121 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачені ст. 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

На підставі ст.40-1 КУпАП, з особи, що притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 34, 35, 40-1, 121, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП та накласти на нього стягнення на користь держави у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, (отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харків обл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ)37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу адміністративне стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху) з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/рUA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн., 60 коп.).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя Наталя ПЕТРОВА