Провадження №3/367/4244/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 грудня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

Головуючого судді Кухленка Д.С.,

при секретарі Сіренко Р.В..,

за участі прокурора Зеленський І.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представник Слизькоухого В.В.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов Київського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, державного виконавця Ірпінського ВДВС у Бучанському р-ні Київської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , яка у період з 01.02.2021 по 11.04.2022 року перебувала на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, будучи відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 № 1700-VII (далі - Закон), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абзацу першого ч. 2 ст. 45 та п. 27 прикінцевих положень Закону, без поважних причин, несвоєчасно подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями за формою, затвердженою наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 08.11.2023 №252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 факт не подання декларації вчасно визнала, однак умисного вчинення порушення щодо не подання декларації не визнала, та вказала, що перевіривши свої декларації, встановила, що вона не подала декларацію після звільнення, та відразу подала її.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Слизькоухий В.В. в судовому засіданні подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке підтримав в судовому засіданні та зазначив, що ними не оспорюється факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, яка припинила діяльність за період не охоплений раніше поданими деклараціями, однак зазначив, що прострочений строк досить мінімальний (5 днів). Зазначив, що ОСОБА_1 не очікуючи граничного терміну подання декларацій, ще у листопаді 2023 року подала щорічну декларацію після звільнення і вважала, що підстав для подання інших декларацій немає, оскільки вказана декларація охоплювала повний рік, у тому числі період на дату звільнення ( зміни в її майновому стані відсутні). Вважає, складений протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». Належних і допустимих доказів, які беззаперечно спростовують ці твердження, в матеріалах справи немає. Крім того, зазначив, що під час складання протоколу не було встановлено в бездіяльності ОСОБА_1 мотивів для несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, оскільки 06.02.24 вона самостійно подала декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, що також свідчить про відсутність умислу на несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави. Також вказав, що протокол відносно ОСОБА_1 складений з численним порушеннями, та не містять відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_1 не подавши своєчасно декларацію, мала умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідувала будь-який корупційний інтерес. Крім того зібрані докази не доводять вини ОСОБА_1 в чиненому правопорушенні. Також в протоколі не конкретизовано за який саме вид декларації складено зазначений вище протокол. Просив прийняти до уваги письмове клопотання та закрити провадження у справі.

Прокурор в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення. Відповідно до цієї норми - адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (надалі Конвенція) кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Кадубец проти Словаччини» зазначено, що ст. 6 Конвенції гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів, незважаючи на те, що був вчинений адміністративний проступок, а не кримінальне діяння.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з абзацом першим ч.2 статті 45 Закону Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу ГУНП в Київській області від 11.04.2022 № 66 о/с ОСОБА_2 звільнено з посади дільничного офіцера поліції сектору превенції Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

02.01.2024 Ірпінським об`єднаним відділом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області здійснено обмін та змінено інформацію внесену до паспорта громадянина України, а саме видано паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, «який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Таким чином, відповідно-до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст.Закону ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону.

Відповідно до статті І Закону суб`єктами декларування є особи, зазначені у п. 1, пп. «а», «в»-«ґ» п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до Закону.

Згідно з абзацом першим ч.2 статті 45 Закону Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Таким чином ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, і якій присвоєно спеціальне звання поліції, зобов`язання була протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20.09.2023 № 3384-1Х та пункту 27 розділу XIII «Прикінцеві положення Закону України «Про запобігання корупції» особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 нього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року

Отже, ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади з посади дільничного офіцера поліції сектору превенції Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, зобов`язана була подати декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, до 31.01.2024.

Втім, відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті (https://portal.nazk.gov.ua), ОСОБА_1 подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями 06.02.2024 о 16 год. 25 хв., тобто не своєчасно без поважних причин.

Таким чином, вирішуючи питання про можливість накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд прийшов до висновку, що датою виявлення вчиненого правопорушення слід вважати день складання протоколу про адміністративне правопорушення (20.11.2024), оскільки на момент складання протоколу були зібрані усі необхідні докази, що в сукупності свідчать про наявність ознак складу правопорушення, та існувала можливість вручити вказаний протокол особі, виконавши дії, визначені ч.ч. 2-4 ст. 256 КУпАП.

Таким чином, станом на час розгляду справи та ухвалення судового рішення з дати виявлення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП (якою є 20.11.2024) строк накладення адміністративного стягнення, визначений частиною 3 статті 38 КУпАП не закінчився.

Суд не бере до уваги заперечення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Слизькоухого В.В. щодо складеного відносно ОСОБА_1 протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, оскільки вони не були підтверджені належними та допустимими доказами, та спростовуються матеріалами долученими до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією та дослідженими в судовому засіданні.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наявними документами в матеріалах справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення № 70/2024 від 20.11.2024, рапортом оперуповноваженого Київського обласного управління ДВБ НПУ майора поліції Є. Мотузко, копією витягу з наказу № 1 о/с від 07.11.2015, копією витягу з наказу №66 о/с від 11.04.2022, копією інформаційної довідки, копією витягу з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поясненнями гр. ОСОБА_1 , та іншими матеріалами справи.

У зв`язку з чим, враховуючи характер скоєного ОСОБА_1 правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, суд приходить до висновку, що їй необхідно призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що буде необхідним і достатнім, з метою виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 9, 38, 172-6, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, які необхідно сплатити в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги у 10-ти денний строк з дня винесення такої постанови.

Суддя: Д.С. Кухленко