Єдиний унікальний номер: 378/1046/24
Провадження № 3/378/483/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2024 року селище Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 073770 від 02.12.2024 ОСОБА_1 02 грудня 2024 року о 22 год 48 хв., знаходячись в смт. Ставище по вул. Парковій 4, біля супермаркету «Фора», виражався нецензурною лексикою в бік працівників поліції та інших громадян, в наслідок чого порушив громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

На виклик суду ОСОБА_1 не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином за вказаною ним під час складання протоколу адресою (м. Переяслав-Хмельницкий, вул. Гаяринська, 16, Бориспільського району Київської області). Клопотання про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Поштове відправлення із судовою повісткою про виклик в судове засідання 23.12.2024 повернулось до суду із зазначенням «невдала спроба вручення» (а. с. 18, 19). В протоколі про адміністративне правопорушення від 02.12.2024 року в графі „місце проживання (перебування)» зазначено місцем проживання останнього вищевказану адресу, іншої адреси ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не повідомив.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначено, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 було відомо, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, що підтверджується відеозаписом. З урахуванням викладеного суд вважає за можливе розгляд справи здійснити у його відсутність.

Поліцейський взводу 1 роти 2 Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України капрал поліції Москаленко Ю. О., який склав протокол про адміністративне правопорушення, в судове засідання не прибув, до суду 09.12.2024 подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі за наявними документами (а. с. 11).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 7 КпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол за ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ст 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Враховуючи положення ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на громадський порядок.

Як вбачається з диспозиції ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство - нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Безпосереднім об`єктом охорони за ст. 173 КУпАП є громадський порядок.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Відмінною особливістю дрібного хуліганства від хуліганства, що наказується в кримінальному порядку, є те, що воно не має характеру грубого порушення громадського порядку, яке причиняє суттєву шкоду суспільним відносинам, правовим та законним інтересам громадян.

Громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. Зокрема, громадським місцем є ліфт, таксофон, приміщення та територія закладів охорони здоров`я, навчальних закладів, дитячих майданчиків, спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, закладів фізичної культури і спорту, під`їзди житлових будинків, підземні переходи, транспорт загального користування, що використовується для перевезення пасажирів, приміщення закладів ресторанного господарства, об`єктів культурного призначення, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ, стаціонарно обладнані зупинки маршрутних транспортних засобів, приміщення підприємств, установ та організацій усіх форм власності, готелів та аналогічних засобів розміщення громадян, гуртожитків, аеропортів та на вокзалів.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 073770 від 02.12.2024 ОСОБА_1 02 грудня 2024 року о 22 год 48 хв., знаходячись в смт. Ставище по вул. Парковій 4, біля супермаркету «Фора», виражався нецензурною лексикою в бік працівників поліції та інших громадян, внаслідок чого порушив громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Зі змісту цього протоколу неможливо зрозуміти об`єктивну сторону правопорушення, яка повинна бути чіткою, зрозумілою та не викликати сумнівів.

Диспозиціяст. 173 КУпАП передбачає, що об`єктивна сторона складу дрібного хуліганства складається з самостійних альтернативних діянь: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. При цьому, норма ст.173 КУпАП визначає, що кожна кваліфікуюча ознака повинна бути поєднана з порушенням громадського порядку і спокою громадян, а також вчинена з хуліганських мотивів. У кожному конкретному випадку це потребує з`ясування і конкретизації.

Всупереч цьому, матеріалами справи не підтверджується обов`язкова складова об`єктивної сторони - порушення громадського поряду і спокою громадян з хуліганських мотивів.

Також, характерною ознакою правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є наявність потерпілого та порушення суспільних відносин.

Однак, належних та допустимих доказів в підтвердження вищезазначених ознак матеріали справи не містять.

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, матеріали справи містять відеозапис з боді-камер поліцейських та рапорт поліцейського, на підставі яких складено протокол про адміністративне правопорушення від 02.12.2024.

Справа про адміністративне правопорушення вирішується судом виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення. З урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, суд вважає, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол не може бути визнаний належним та достатнім доказом наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Сам лише факт наявності між поліцейськими та ОСОБА_1 конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення дрібного хуліганства в розумінні вимог ст.173 КУпАП.

В п. 1 статті 247 КУпАП зазначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, зокрема, у випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи, або самовільно залишила місце для утримання військовополонених; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

З вказаного відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 у зазначений в протоколі день та час, вчиняв дії, які б вказували на порушення ним вимог ст. 173 КУпАП.

Зокрема, з вказаного відеозапису вбачається, що між ОСОБА_1 та працівниками поліції фактично відбулась суперечка з приводу правомірності дій поліцейських по відношенню до військовослужбовця, з яким перебував ОСОБА_1 .. Коли один з поліцейських, проходячи біля ОСОБА_1 , зачепив його плечем, останній запитав: «Братан, що ти робиш?», на що поліцейський відповів: «Я тобі не «братан». Після чого ОСОБА_1 емоційно висловився «Значить ти «мусор»». Проте, прямих висловлювань безпосередньо ні в сторону поліцейських, ні в сторону інших громадян, нецензурною лайкою зі сторони ОСОБА_1 , не встановлено, тобто, не встановлено тих обставин, які зазначені у протоколі та у рапорті поліцейського.

Відповідно до відеозапису на оптичному диску з бодікамери, дослідженого судом, вбачається що ОСОБА_1 , до часу затримання не попереджали про припинення будь якого правопорушення, яке він вчиняв.

Поліцейські застосували стосовно ОСОБА_1 спеціальні засоби (надівши кайданки), не попередивши його про намір своїх дій всупереч вимогам ст. 43 Закону «Про Національну поліцію» (надалі Закону).

Так, відповідно до ч. 1 статті 43 Закону поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського.

Проте, як встановлено з відеозапису, з боку поліцейських не було попередження ОСОБА_1 про застосування спеціальних засобів.

Верховний суд в постанові від 01 жовтня 2024 року по справі № 686/8501/21, скасовуючи ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 19 березня 2024 року щодо ОСОБА_6, якою залишено без змін виправдальний вирок щодо вказаної Особи (працівника поліції), який обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України, вказав, що ухвала апеляційного суду, як і вирок суду першої інстанції, не містить оцінки та аналізу щодо відповідності дій ОСОБА_6 вимогам ст. 43-44 Закону, а саме: чи попередив заздалегідь поліцейський ОСОБА_6 потерпілого ОСОБА_9 згідно вимог ст. 43 ч. 2 Закону спочатку про застосування фізичної сили, а потім і спеціальних засобів - кайданків та чи надав ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з викладеним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, ст. 173, 245, 247, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпПА закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. М. Марущак