Справа № 195/1382/24
ПОСТАНОВА
25.12.2024 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області - Скрипченко Д.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює в ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в скоєні правопорушень передбачених ч.1 ст.130 КУпАП,
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №754613 від 02.08.2024, складеного інспектором СРПП ВП ВП №3 НРУП Горб Б., вбачається, що 02.08.2024 року приблизно о 12:30 годині, на автодорозі Т0420 неподалік с.Кисличувата Нікопольського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом - автомобілем Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався з порушенням ПДР, а саме: водій не користувався ременем безпеки, не був пристебнутий, чим порушив п.2.3 В ч. 5 ст. 121 ПДР України. Згідно п. 2.1 ПДР у водія попрохали надати документи, тобто, посвідчення водія, реєстраційні документи на ТЗ, та обов`язковий поліс наземних ТЗ, після чого він надав посвідчення водія та страховий поліс на ТЗ, під час перевірки були виявлені виражені ознаки алкогольного сп`яніння /почервоніння очей, різкий запах алкоголю порожнини роту, хитка хода/.
Гр.-ну ОСОБА_1 було запропоновано пройти за допомогою спеціального пристрою на місці, або проїхати до медичного закладу для проходження освідування на стан сп`яніння, на що останній відмовився від проходження у встановленому законом порядку під відеозапис боді-камери №797930 та № 798043.
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 звернувся до суду з письмовим клопотанням про закриття провадження у справі через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на слідуючи обставини.
Обставини та суть правопорушення, викладені в протоколі відносно ОСОБА_1 не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки до протоколу про адмін.правопорушення від 02.08.2024 у якості доказу долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 02.08.2024 року. Однак, вказаний акт складено з грубими порушеннями п.6,7 розд II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України , МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до п.6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Згідно п.7 Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0.2 проміле алкоголю в крові.
Згідно з ч.ч.1-5 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції. Проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
В акті огляду взагалі відсутні відомості щодо свідків та зафіксовано факт відмови порушника від освідування в закладі охорони здоров`я.
У рядку Акту «Результати огляду на стан сп`яніння», зазначено - відмовився. При цьому в матеріалах адміністративного провадження відсутні докази, які б свідчили про встановлення факту знаходження гр.-на ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та документи, які б свідчили про вжиття працівниками поліції будь-яких законних дій спрямованих на встановлення такого факту.
Більш того, в матеріалах справи взагалі відсутні докази, які б свідчили, про сам факт керування транспортним засобом гр.-м ОСОБА_1 та його зупинки працівниками поліції 02.08.2024 року. Оскільки, в той час як під`їхали до нього працівники поліції він не керував авто, а сидів у машині разом з дівчиною та розмовляв з нею.
В зв`язку з вище викладеним, та тим, що матеріали адміністративного провадження не містять доказів, що свідчать про порушення гр.-м ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинення ним дій, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, останній просить закрити провадження у справі через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
За змістом статті 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями статті 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Згідно з статтею 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та ін.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт,який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, гр-н ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, проте, в порушення вимог п.3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», не зазначено, які ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, що не відповідає обстановці, мав ОСОБА_1 .
В акті огляду взагалі відсутні відомості щодо свідків та зафіксовано факт відмови порушника від освідування в закладі охорони здоров`я.
У рядку Акту «Результати огляду на стан сп`яніння», зазначено - відмовився. При цьому в матеріалах адміністративного провадження відсутні докази, які б свідчили про встановлення факту знаходження гр.-на ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та документи, які б свідчили про вжиття працівниками поліції будь-яких законних дій спрямованих на встановлення такого факту.
Більш того, в матеріалах справи взагалі відсутні докази, які б свідчили, про сам факт керування транспортним засобом гр.-м ОСОБА_1 та його зупинки працівниками поліції 02.08.2024 року. Оскільки, в той час як під`їхали до нього працівники поліції він не керував авто, а сидів у машині разом з дівчиною та розмовляв з нею.
В зв`язку з вище викладеним, та тим, що матеріали адміністративного провадження не містять доказів, що свідчать про порушення гр.-м ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинення ним дій, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, слід закрити провадження у справі через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.
В матеріалах доданих до протоколу відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом і був зупинений працівником поліції.
Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
Недотримання положень та інструкцій постанов Кабінету Міністрів України, а також статей Кодексу про адміністративне правопорушення, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ставить під сумнів його законність, а тому протокол вважається недійсним та недостовірним.
За таких обставин дії працівника поліції не можна вважати правильними і такими, що відповідають вимогам ст. 7 КУпАП.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення вини ОСОБА_1 не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП, а оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КПК України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст.245 КУпАП України, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, ч.1 п.4 ст.247,283, 284, 294 КУпАП, суддя -
клопотання ОСОБА_1 задовольнити.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130КУпАП, закрити на підставі ч.1 п.4 ст.247 КУпАП.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд.
Суддя : Д.М.Скрипченко