Справа № 177/211/24
Провадження № 3/177/197/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 лютого 2024 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В.

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області,

працюючого механізатором ФГ «Надеждівське»,

зареєстрованого та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 347827 від 23.01.2024, 20.01.2024 о 08:00 год ОСОБА_1 , за місцем мешкання, ухилився від покладених на нього батьківських обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 20.01.2024 о 08:00 год самовільно залишила місце проживання та 20.01.2024 була розшукана працівниками поліції, чим порушила ст. 150 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_1 в ході судового засідання вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, суду пояснив, що є батьком п`ятьох неповнолітніх дітей, яких виховує самостійно, оскільки мати дітей вже більше п`яти місяців проживає окремо від дітей. Він працює та при цьому, вживає всіх заходів для забезпечення дітей житлом, харчуванням, усіма необхідними умовами для життєдіяльності та навчання, при тому, що мати дітей отримує всі виплати на дітей та розпоряджається ними на власний розсуд, не в інтересах дітей. Щодо ОСОБА_2 зазначав, що дитина має складний вік, переживає перше кохання, у зв`язку з чим є емоційною, але він все одно намагається не втрачати з нею зв`язок, постійно спілкується, роз`яснює правила поведінки в суспільстві, при цьому звертається по допомогу до психологів, органів опіки та піклування, представників ювенальної превенції, щоб забезпечити належне виховання доньці, знайти до неї підхід. Пояснив, що коли дитина зникла, він вживав всіх заходів для її пошуку, повідомив та прохав про допомогу органи місцевого самоврядування, органи опіки та звернувся до поліції, оскільки переживав за доньку.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується сукупністю матеріалів справи та визнано самим ОСОБА_1 .

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків, або осіб, які їх заміняють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 154 Сімейного кодексу України, батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів доданих до нього, ОСОБА_1 20.01.2024 ухилився від покладених на нього батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , яка о 08:00 год 20.10.2024 самовільно залишила місце мешкання.

Однак, протокол та додані до нього матеріали не розкривають, в чому саме виявилося таке невиконання батьківських обов`язків.

Так, відповідно до рапорту працівника поліції від 20.01.2024, саме ОСОБА_1 звернувся на лінію 102 з повідомленням про те, що його донька ОСОБА_2 о 07:30 год пішла з місця мешкання, додому не повернулася, на телефон не відповідає, телефон вимкнений.

Відповідно до заяви від 20.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до органів поліції з заявою про прийняття заходів щодо розшуку неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , яка самовільно залишила місце мешкання та місце знаходження якої батьку не було відомо (а.с. 4).З пояснень ОСОБА_1 слідує, донька ОСОБА_2 неодноразово покидала місце проживання, він займався її розшуками, повертав дитину додому, проводив з нею роз`яснювальні бесіди. Зранку, коли він порався по господарству, ОСОБА_3 знову покинула місце проживання, забравши свій паспорт, свідоцтво про народження, посвідчення багатодітної родини та особисті речі, покинула місце проживання (а.с. 5, 10).

З заяви ОСОБА_1 від 20.01.2024 слідує, що він просив органи поліції припинити розшук дитини, оскільки вона прибула до місця мешкання матері ОСОБА_4 , с. Слов`янка Синельниківського району (а.с. 9). Постановою від 22.02.2024 закрито кримінальне провадження за фактом зникнення дитини (ч.1 ст. 115 КК України), у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

З довідок про склад сім`ї та характеристик на ОСОБА_1 слідує, що він є батьком п`яти неповнолітніх дітей, найстаршою з яких є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 є одруженим, офіційно працевлаштованим, проживає разом з дітьми, в будинку забезпечено належні умови проживання дітей, сім`я перебуває на обліку як багатодітна, зауважень про поведінку та навчання дітей від педагогічних працівників до старостату не надходило, батько дитини алкогольні напої не вживає, має спокійний характер, порушень громадського порядку з його боку не спостерігалося, скарги на нього не надходили, до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с. 15-17, 18). Згідно акта обстеження умов проживання від 18.01.2024 батько ОСОБА_1 працює над налагодженням відносин в родині, знаходить спільну мову з дітьми, звертається за допомогою психолога, фахівця з соціальної роботи. В будинку забезпечені умови для проживання дітей, в достатній кількості продукти харчування, одяг за сезоном, канцелярське приладдя (а.с. 18-19). Натомість характери ста відносно матері дітей є негативною (а.с. 16).

Вказані обставини, в своїх сукупності, свідчать про те, що ОСОБА_1 не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 . Він вживає всіх залежних від нього та можливих заходів для забезпечення належних умов життя, здоров`я, розвитку та виховання дитини, однак остання в силу свого віку, не завжди прислухається до батька, що не може свідчити про неналежне виконання нею своїх батьківських обов`язків.

Суду не надано будь-яких доказів, які б поза розумним сумнівом вказували про те, що ОСОБА_1 не виконав обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання по відношенню до доньки ОСОБА_2 та що невиконання ним таких обов`язків призвело до того, що неповнолітня пішла з дому, як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення. Більш того, досліджені судом докази свідчать про те, що батько, турбуючись про дитину, реалізуючи право на звернення до правоохоронних органів, порушував питання про розшук його дитини, що на переконання суду свідчить саме про виконання ним своїх батьківських обов`язків та турботу про дитину, її долю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, серед іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, викладеної зокрема в рішенням «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність перед судом події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 184, 251, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя М.В. Березюк