ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2771/24 Справа № 212/9973/24 Суддя у 1-й інстанції - Борис О. Н. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу захисника Лівицького О.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.10.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

за участю захисника Лівицького О.М.

в с т а н о в и л а :

Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.10.2024р., ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Лівицьким О.М., який в апеляційній скарзі:

- вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи;

- вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений у порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС № 1452/735 від 09.11.2015;

- вказує, що ОСОБА_1 не погодився із результатом показника газоаналізатора, оскільки працівником поліції не було проведено тестового випробування приладу, проте відмовився їхати до закладу охорони здоров`я, оскільки почув, як працівник поліції казав, що увімкне обігрів салону автомобіля та самопочуття ОСОБА_1 стане гіршим;

- наголошує, що у працівників поліції були відсутні підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а тому також відсутня вимога проходження ним огляду на стан сп`яніння;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату час та місце ОСОБА_1 повідомлений належним чином до судового засідання не прибув, його інтереси в суді апеляційної інстанції представляє захисник Лівицький О.М., перешкоди для розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 268 КУпАП відсутні.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи захисника Лівицького О.М., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 30.09.2024р. о 02:04год. в Дніпропетровській області м. Кривий Ріг, у Покровському районі, по вул. Різдвяна (Аляб`єва), 15, керував транспортним засобом «Mitsubishi Space Star», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager» ARHK-0113, результат огляду 0,47 проміле, тест № 979 від 30.09.2024р. З результатом огляду ОСОБА_1 був не згоден. Пройти медичний огляд у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі КЗ «КПЛПД» ДОР відмовився. Права роз`яснено на БК 475188, 475182. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції поклав:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 739463 від 30.09.2024р., щодо фактичних обставин справи;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким підтверджується виявлення у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, виражене тремтіння пальців рук, та проведений огляд за допомогою «Drager Alcotest» ARHK-0113. Результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 позитивний - 0,47 проміле;

- направлення водія транспортного засобу ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного від 30.09.2024р.;

- результат тестування на алкоголь до протоколу ААД №739463, прилад Alcotest 6820, ARНК 0113, тест № 979 від 30.09.2024р., особа, яка тестується ОСОБА_1 , 0.07.1984 року народження, результат тесту 0,47 проміле. Від підпису результату тестування відмовився;

- рапорт працівник поліції щодо фактичних обставин справи;

- DVD-диск, який оглянуто та безпосередньо досліджено у судовому засіданні, яким підтверджується, що 30.09.2024р. ОСОБА_1 керував транспортним засобом під час дії комендантської години та був зупинений працівниками поліції. У ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 пройшов огляд у встановленому законом порядку на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатор Alcotest Drager, результат огляду позитивний 0,47 проміле (clip-3, 03:33; clip-9, 03:32). З результатом огляду ОСОБА_1 був не згоден. Від проходження огляду у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився (clip-3, 09:26). ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та щодо нього складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

- довідку ВАП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області від 30.09.2024р., про отримання гр. ОСОБА_2 посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 .

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду першої інстанції про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а висновки суду, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції встановив факт руху транспортного засобу під керуванням саме ОСОБА_1 під час дії комендантської години, а саме о 02:57год., тобто під час дії обмежувальних заходів під час воєнного стану, що підтверджено відеозаписом, законність висловленої працівником поліції вимоги проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння наявність ознак алкогольного сп`яніння, які виявлені при спілкуванні, та встановлені за результатом проведеного огляду встановлений стан алкогольного сп`яніння 0,47 ‰, дослідив відеозапис, на якому зафіксовані вказані події, тим самим суд першої інстанції дослідив та оцінив докази у справі, як окремо, так і у сукупності, та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції із рішенням суду першої інстанції погоджується, та вважає, що доводи, наведені судом першої інстанції в обґрунтування своїх висновків, є правильними. Суд першої інстанції дослідив та оцінив докази у справі, як окремо так і у сукупності, встановивши ознаки складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП., таким чином доводи апеляційної скарги захисника, що оскаржувана постанова є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи,є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений у порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС № 1452/735 від 09.11.2015, також є неслушними, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та приписів вказаної вище Інструкції працівниками поліції проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, після з`ясування згоди ОСОБА_1 із результатами показника газоаналізатора та висловлення незгоди із встановленим станом сп`яніння, ОСОБА_1 запропоновано медичний огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на який він погодився, проте їхати до закладу охорони здоров`я у супроводі працівників поліції відмовився.

На переконання суду апеляційної інстанції, висловленою згодою ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я було реалізовано його право на оскарження показників газоаналізатора, проте ОСОБА_1 цим правом не скористався у повному обсязі.

Таку поведінку ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції розцінює як неналежне виконання ним своїх прав та обов`язків, оскільки відмова ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я після його зупинки працівниками поліції та після огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, ставить під сумнів його запевнення про те, що він не вживав алкогольні напої, а показник газоаналізатора є хибним.

З підстав викладених вище, також не мають під собою підґрунтя доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 не погодився із результатом показника газоаналізатора, оскільки працівником поліції не було проведено тестового випробування приладу, проте відмовився їхати до закладу охорони здоров`я, оскільки почув, як працівник поліції казав, що увімкне обігрів салону автомобіля та самопочуття ОСОБА_1 стане гіршим.

Більш того слід наголосити, що висловів працівників поліції щодо умов поїздки до закладу охорони здоров`я із увімкненим обігрівом салону автомобіля для посилення стану сп`яніння ОСОБА_1 , особисто ОСОБА_1 не міг чути, оскільки перебував на значній відстані від працівників поліції під час вказаного вислову, та працівники поліції в свою чергу в цей момент розмовляли пошепки, що підтверджується записом з бодікамер.

Доводи апеляційної скарги, що у працівників поліції були відсутні підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а тому також відсутня вимога проходження ним огляду на стан сп`яніння, є неспроможними оскільки відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був зупинений під час дії комендантської години, тобто під час дії обмежувальних заходів введених у зв`язку із дією військового стану. На переконання суду апеляційної інстанції дії працівників поліції, у даному випадку, у повній мірі узгоджуються із вимогами ЗУ «Про національну поліцію» щодо вжиття працівниками поліції превентивних заходів реагування.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про скасування оскаржуваної постанови, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням, підстави для його скасування відсутні, інші доводи апеляційної скарги захисника не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Лівицького Олександра Миколайовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.10.2024р., якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.10.2024р., якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя