КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 05.08.2023 року о 17 год. 41 хв.по вул. Чумацький шлях у с. Митниця керував транспортним засобом «Geely Emgrand», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров'я ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2023 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2023 року скасувати, провадження у справі закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в адміністративних матеріалах відсутні докази факту керування ним транспортним засобом, зокрема на відеозаписі цього не зафіксовано, а тому вважає, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з цим, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки судовий розгляд відбувся за його відсутності, про прийняте рішення він не був обізнаний, копію рішення у передбаченому законом порядку не отримував, що унеможливило подання апеляційної скарги у передбачений законом строк.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 , з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки в адміністративних матеріалах відсутні докази про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про судове засідання та отримання ним судового рішення у передбаченому законом порядку.

ОСОБА_1 , будучи неодноразово належним чином повідомленим про судове засідання, до суду апеляційної інстанції не з'явився, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань від нього не надходило.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, зібрані у адміністративних матеріалах, перевіривши доводи апеляційної скарги, на переконання суду апеляційної інстанції, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі наявності підстав уважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані, зокрема алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан сп`яніння.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД за № 335867 від 05.08.2023 року, ОСОБА_1 05.08.2023 року о 17 год. 41 хв. по вул. Чумацький шлях у с. Митниця керував транспортним засобом «Geely Emgrand», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях вказали, що ОСОБА_1 у їх присутності ухилився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці та у закладі охорони здоров`я.

Згідно даних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, засвідчивши це своїм підписом.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції у порушення положень ч. 3 ст. 266 КУпАП йому не запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров'я, є неспроможними, позаяк спростовуються дослідженими доказами.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовуються відеозаписом, з якого убачається, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб «Geely Emgrand», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Отже, факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у передбаченому законом порядку зафіксовано у присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що узгоджується із положеннями ст. 266 КУпАП. При цьому, відеозапис, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «GeelyEmgrand», д.н.з. НОМЕР_1 узгоджується з іншими доказами, які у своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені докази є належними у розумінні ст. 252 КУпАП та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП саме у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У ході дослідження доказів, судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких порушень поліцейськими Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та вимог ст. 266 КУпАП України.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Строк на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2023 року - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Сітайло О.М.

Справа № 33/824/318/2024 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Попович О.В.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.