Справа № 3/593/451/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2024 р.СУДДЯ Бережанського районного суду Тернопільської області Крамар В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Котів Бережанського району Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, розлученої, пенсіонерки, освіта базова середня, до адміністративної відповідальності за ст. 164 КУпАП протягом року не притягувалася, -

за ст. 164 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14.06.2024 року відносно гр. ОСОБА_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 161542, відповідно до якого: 14.06.2024 р. близько 15 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , здійснила торгівлю спиртосуміші, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, реалізувала 0,5 л спиртосуміші за ціною 70 грн. Вказане кваліфіковано ДОП ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області к-ном поліції ОСОБА_2 за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснила, що спиртосуміш вона не реалізовувала і їй не відомо чим передбачено отримання ліцензії на реалізацію спиртосуміші. У зв`язку з наведеним просить провадження по справі закрити.

Відповідно до ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 та 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності; завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення врегульовано главою 22 КУпАП, де в ст. 279 КУпАП встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Виходячи з системно-логічного тлумачення вказаних норм законодавства, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на підставі протоколу про адміністративне правопорушення в межах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, шляхом перевірки за допомогою доказів, доданих до справи про адміністративне правопорушення, наявності відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Ч.1 ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Виходячи з наведеного, необхідною умовою наявності складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, у поєднанні з відомостями, наведеними у протоколі про адміністративне правопорушення, є провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Не зважаючи на вказане, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 , займалася підприємницькою діяльністю та продала іншій чітко вказаній особі спиртосуміш та отримала від такої особи гроші за реалізацію спиртосуміші.

В законодавстві України містяться різні визначення поняття господарської діяльності:

- господарська діяльність - будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом і обміном матеріальних та нематеріальних благ, що виступають у формі товару (п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»);

- під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ч.1 ст. 3 Господарського кодексу України);

- господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (п.36 ч.1 ст. 14 Податкового кодексу України)

Узагальнюючи вказані поняття, необхідною умовою господарської діяльності є передача (надання) особою, яка здійснює господарську діяльність іншій особі товару (робіт, послуг) та отримання особою, яка здійснює господарську діяльність за цей товар (роботи, послуги) від іншої особи грошей, товару (робіт, послуг).

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серед іншого зазначаються: час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення. Таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Каrеlіn v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, ЄСПЛ зазначив, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини 1 статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", як вид господарської діяльності підлягає ліцензуванню. Однак посилання на вказану норму Закон у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє.

Окремо слід зазначити, що ліцензування господарської діяльності з реалізації спиртосуміші законодавством не передбачено, як і не передбачено поняття спиртосуміш.

Ст. 3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» має назву порядок видачі, анулювання ліцензій на виробництво спирту етилового, коньячного і плодового та зернового дистиляту, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального, - вказана стаття регулює лише ліцензування виробництва спирту етилового, коньячного і плодового та зернового дистиляту, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального.

Відповідно до п. 11, 5 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» встановлено, що: видача ліцензії це - надання суб`єкту господарювання права на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про видачу ліцензії, про що робиться запис у ліцензійному реєстр; ліцензія це - право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, - таким чином ліцензія на провадження певного виду діяльності може бути видана лише суб`єкту господарювання.

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання це - зареєстрована в установленому законодавством порядку юридична особа України або іншої держави незалежно від її організаційно-правової форми та форми власності, яка здійснює господарську діяльність, крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також фізична особа - підприємець, у тому числі інвестор, що є стороною угоди про розподіл продукції відповідно до Закону України "Про угоди про розподіл продукції", його підрядник, субпідрядник, постачальник та інший контрагент, що виконує роботи, передбачені угодою про розподіл продукції, на підставі договорів з інвестором.

Виходячи з наведеного, необхідною умовою наявності складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, яка полягає у провадженні господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону є наявність спеціального суб`єкта: суб`єкта господарювання.

Такий висновок суду підтверджується положеннями ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», де вказано, що за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи у період зупинення дії ліцензії повністю або частково, невиконання ліцензіатом розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, порушення ліцензіатом строку повідомлення про всі зміни даних, зазначених у заяві та документах, а також за наявності контролю за діяльністю ліцензіата у значенні, наведеному у статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції", резидентами держав, що здійснюють збройну агресію проти України, у значенні, наведеному у статті 1 Закону України "Про оборону України", суб`єкти господарювання притягаються до адміністративної відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Виходячи з наведеного у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 161542, складеному відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, не наведено відомостей про вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не наведено відомостей про те, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність або здійснювала діяльність яка підлягає ліцензуванню без отримання ліцензії.

За таких обставин, провадження по справі слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обставини справи про адміністративне правопорушення та керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП в зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Речові докази: 2,5 літри спиртосуміші, - які вилучені у ОСОБА_1 та згідно Квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення адміністративних справ № 8 знаходиться у Бережанському ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: