Провадження № 3/127/9833/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , номер засобів зв`язку: НОМЕР_2 ,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2024 о 11 год. 30 хв. у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив відносно співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру: ображав нецензурною лайкою, та фізичного характеру: викручував пальці на руці, чим міг завдати шкоди її здоров`ю.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому не визнав, надав судові пояснення, що дійсно постійно проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 за вказаною адресою у квартирі, яку вони спільно винаймають, раніше з ними проживала ще повнолітня донька ОСОБА_2 , яка наразі проживає за межами України. ОСОБА_1 також повідомив, що 14.12.2024 року об 11 год. 30 хв. він перебував з ОСОБА_2 у квартирі їх проживання у АДРЕСА_1 , однак психологічного та фізичного насильства щодо ОСОБА_2 не вчиняв. Про що він з потерпілою розмовляв, ОСОБА_1 точно сказати не може, можливо в нього і був зі співмешканкою конфлікт, але рук він до неї не простягав та її не ображав. Після чого він ліг вдень поспати, а коли прокинувся в квартирі вже були працівники поліції, яких викликала ОСОБА_2 .. Працівники поліції склали на нього адміністративні матеріали, підписувати які він відмовився. На запитання суду, чому, як він вважає, ОСОБА_2 викликала до нього працівників поліції, ОСОБА_1 відповів: тому, що вона переселенка з м. Харкова і, на його думку, саме по цій причині безпідставно викликає проти нього працівників поліції. На запитання суду, чи має ОСОБА_1 офіційне джерело доходу, він відповів, що ні.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надала пояснення, що спільно проживає з ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 . Раніше з ними також проживала її донька, яка зараз проживає у Європі. Означену квартиру винаймає ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 в оплаті квартири участі не приймає, регулярно зловживає спиртними напоями і регулярно обзиває та кричить на потерпілу. ОСОБА_2 повідомила, що заробляє на життя реабілітаційним масажем, і ОСОБА_1 безпідставно її ревнує до пацієнтів, та систематично ображає її з цього приводу непристойними фразами. На всі попередні випадки словесних образ зі сторони ОСОБА_1 . ОСОБА_2 не викликала поліцію, оскільки сподівалась, що ОСОБА_1 оцінить її добре ставлення до нього та припинить пиячити і чинити щодо неї психологічне насильство, однак 14.12.2024 року ОСОБА_1 вже перейшов до фізичного насильства, і тому ОСОБА_2 змушена була викликати поліцію. Як пояснила ОСОБА_2 , 14.12.2024 року приблизно об 11:30 год. ОСОБА_1 прийшов додому в нетверезому стані і відкрив холодильник. На риторичне запитання ОСОБА_2 , навіщо ОСОБА_1 відкриває холодильник, якщо він жодного продукту туди не купив, ОСОБА_1 почав обзивати ОСОБА_2 нецензурною лайкою та непристойними фразами, принижуючи її гідність, а потім схопив її за руки і почав боляче крутити їй пальці рук. ОСОБА_2 відчула сильний біль та сильно злякалась за своє здоров`я, а саме, що він їй зламає пальці. А для потерпілої її руки є джерелом заробітку, оскільки вона заробляє масажем, і думка про можливі переломи пальців привела її у жах. Тому вона викликала поліцію і повідомила про домашнє насильство. До приїзду працівників поліції ОСОБА_1 ліг спати, оскільки був в стані сп`яніння. Працівники поліції, коли приїхали, розбудили ОСОБА_1 , який відмовився надавати їм пояснення та підписувати протокол. Після вчинення домашнього насильства примирення з кривдником не відбулось.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , пояснення потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП є доведеною та підтвердженою сукупністю доказів, а саме: Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 089037 від 14.12.2024; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 14.12.2024; Протоколом заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення або іншу подію від 14.12.2024 о 12:40 год.; безпосередньо наданими у судовому засіданні поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , а також наданими в судовому засіданні поясненнями ОСОБА_1 в частині підтвердження ним факту спільного проживання без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 та підтвердження факту його спільного перебування з потерпілою в одному приміщенні у дату та час вчинення адміністративного правопорушення.

Суд оцінює пояснення ОСОБА_1 в частині заперечення ним факту вчинення домашнього насильства, як суперечливі, непослідовні та необґрунтовані жодними іншими доказами, які є способом ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності. Поряд з цим суд оцінює пояснення потерпілої ОСОБА_2 як достовірні, послідовні та такі, що підтверджуються наявними письмовими матеріалами справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП (в редакції, що діяла станом на 14.12.2024) передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, зокрема за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з нормативним визначенням, закріпленим у пункті 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в редакції, що діяла станом на 14.12.2024 (далі Закон № 2229-VIII), домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до визначення, яке надане у пункті 14 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII (в редакції, що діяла станом на 14.12.2024), психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з визначенням, яке надане у пункті 17 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII (в редакції, що діяла станом на 14.12.2024), фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Таким чином, з досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 вчинив щодо своєї співмешканки ОСОБА_2 психологічне та фізичне домашнє насильство.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Судом не встановлено обґрунтованих сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1

ОСОБА_1 досяг вік, з якого настає адміністративна відповідальність, відомості про його неосудність відсутні, а тому він підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Передбачені статтею 35 КУпАП обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлені.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею, а також іншими особами нових правопорушень, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної шкідливості, особу порушника, ступінь його вини, зокрема те, що ОСОБА_1 у вчиненому не розкаявся, висновків для себе не зробив, вчинене ним правопорушення могло завдати шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, а тому вважає за доцільне задля досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у статті 23 КУпАП, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком тридцять годин.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч.1 ст. 173-2, статтями 9-12, 23, 33-35, 36, 40-1, 221, 276, 280, 283, 284, КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції, що діяла станом на дату вчинення адміністративного правопорушення) та накласти на нього стягнення у виді громадських робіт на строк тридцять годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: