Провадження № 3/932/5108/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2024 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Петунін Ігор Владиславович, розглянувши матеріал, що надійшов з Відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 162226 від 30.10.2024, 30.10.2024 о 10.44 год. на 32,2 км траси Н-20 Слов`янськ-Донецьк-Маріуполь, водій ОСОБА_2 , керувала автомобілем «Лада Веста Кросс» державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння:бліда шкіра обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності 2-х свідків (технічна можливість на місці зупинки відсутня). Від керування усунена. Особа, яка двічі піддавалась адміністративному стягненню протягом року, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху і скоїла правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

При цьому, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини та положень діючого законодавства, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України та ст. 11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатися про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріал про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення у її відношенні підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За диспозицією ч. 3 ст. 130 КУпАП, особа притягається до адміністративної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 від 30.10.2024 містить відомості, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, двічі піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Між тим, матеріали справи містять лише постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.09.2024, згідно якої ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до покарання у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн.

Також, з даної постанови вбачається, що згідно довідки СРПП ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не притягалася.

Таким чином, матеріали справи не містять відомостей що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та її дії у такому випадку підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

При цьому, за змістом ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З урахуванням вищевикладеного, суддя вважає недоведеним факт інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 130 ч. 3, 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. В. Петунін