КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 33/824/5253/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Грищенка Михайла Борисовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року під головуванням судді Цимбал І.К., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, за ст. 124 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Судом установлено, що 24 травня 2024 року о 19 год. 55 хв. по вул. Харківське Шосе, 53 в м. Києві, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Нісан» д.н.з. НОМЕР_1 , під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, не врахувала дорожню обстановку при виникненні перешкоди, завчасно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження до травмування пішохода та пошкодження автомобіля, чим порушила п.п. 12.1., 12.3., 18.1 та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з указаною постановою, 24 жовтня 2024 року адвокат Грищенко М.Б. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив постанову Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року скасувати, а справу закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно, щоб у результат ДТП було завдано матеріальну шкоду, зокрема пошкодження транспортного засобу чи іншого майна.

Вказано, що у даному випадку автомобіль ОСОБА_1 не має жодних пошкоджень, що підтверджується фотоматеріалами, зробленими до і після інциденту. Відсутність пошкоджень свідчить про те, що не було настання матеріальних наслідків, необхідних для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст.. 124 КУпАП.

Посилається на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги дії пішохода, які порушують ПДР.

Крім того вказано, що суд не прийняв до уваги висновок експерта, який ж вагомим та беззаперечним доказом. За результатами авто технічного дослідження № ВЕД-40/24 проведеного в результаті події за участю ОСОБА_1 встановлено:

- в даній дорожній обстановці, що викладена в наданих на дослідження матеріалах справи, з технічної точки зору, водій автомобіля Nissan ОСОБА_1 , з технічної точки зору повинна була діяти у відповідності до вимог п. 18.1 ПДР України;

- в даній дорожній обстановці водій автомобіля Nissan ОСОБА_1 не мала технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_2 , шляхом застосування екстреного гальмування;

Звертає увагу суду на те, що дії пішохода ОСОБА_2 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п. 4.14 а), б) ПДР України, та дана невідповідність знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Вважає, що оскільки ОСОБА_1 не допустила пошкоджень передбачених у ст. 124 КУпАП, а отже в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із чим її слід звільнити від адміністративної відповідальності, а провадження в даній справі закрити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Грищенко М.Б., підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі з мотивів та підстав, зазначених у ній.

В судове засідання апеляційного суду законний представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, апеляційна інстанція вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №824184 від 21 червня 2024 року о 19 год 55 хв 24 травня 2024 року по вул. Харківське Шосе, 53 в м. Києві, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Нісан» д.н.з. НОМЕР_1 , під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, не врахувала дорожню обстановку при виникненні перешкоди, завчасно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження до травмування пішохода та пошкодження автомобіля, чим порушила п.п. 12.1., 12.3., 18.1 та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 1).

На схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, долученій до протоколу, зображено місце розташування транспортного засобу та напрямок його руху під час події (а.с. 15).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху (ПДР України) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 12.3 ПДР України встановлено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до п. 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на даних, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 21 червня 2024 року серії ААД №824184, протоколі огляду місяця дорожньо-транспортної пригоди від 24 травня 2024 року, схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, а також локалізації пошкоджень отриманих транспортним засобам.

В письмових поясненнях ОСОБА_4 вказала, що 24 травня 2024 року о 19 год. 50 хв., рухаючись по Харківському шосе 53 під`їжджала до регульованого пішохідного переходу з протилежної сторони різко почали бігти пішоходи, на з них вона скоїла наїзд. В момент ДТП світлофор не працював через віялові відключення, а також дуже засвітлювало очі сонце. Діти не зупинилися на початку пішохідного переходу, а ні на середині. ЇЇ швидкість була в межах допустимої норми, вона різко загальмувала, але не змогла уникнути зіткнення з дитиною, про це свідчить запис з відеокамери та підтверджують свідки (а.с. 16).

Також надала пояснення й свідок ОСОБА_5 , яка вказала, що була свідком збиття на пішохідному переході 12 років на Харківському шосе 53 у бік Дарницької площі. Близько 19 год. 50 хв. світлофори на даному переході були повністю знеструмлені через відключення світла. Автомобіль Nissan Leaf рухався у крайній другій полосі проїжджав перехід (держ. номер НОМЕР_1 ) в цей час компанія дітей-підлітків перебігали стрімко дорогу, знаходячись на пішохідній зебрі. Надзвичайно яскраво світило сонце, що призводило до засліплення водіїв, що рухались у напрямку Дарницької площі. З протилежного боку діти стрімко перебігали дорогу на переході, не зупинились на розділовій смузі, а хлопчик прискорив біг, був збитий вказаним автомобілем вже при закінчені свого стрімкого перебігу дороги. Підліток піднявся та не мав сильних зовні проявів травм чи збиття. Дитина знаходилась у шоці. Водійка Nissan відразу зупинилася та почала надавати допомогу підлітку. Далі викликали поліцію та швидку. Діти, що перебігали дорогу разом із хлопчиком розійшлися з місця пригоди відразу. Рух автомобіля, що збив дитину був не швидким, близько 40 км/год (а.с. 17).

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

В противагу доводам скаржника, апеляційний суд вважає, що відповідно до вищевказаних доказів, які були предметом дослідження в суді першої інстанції, встановлено, що ОСОБА_1 рухаючись по вул. Харківське Шосе, 53, в м. Києві не врахувала дорожньої обстановки при виникненні перешкоди, завчасно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що призвело до травмування пішохода та пошкодження автомобіля.

Посилання скаржниці на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги висновок експерта №ВЕД-40/24 від 19 вересня 2024 року є безпідставним, оскільки йому було надано оцінку в оскаржуваній постанові й указано, що висновки експерта є його припущеннями та суб`єктивними судженнями, з чим погоджується й апеляційна інстанція.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи, а висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

За таких обставин, районним судом обґрунтовано визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та підставно з урахуванням закінчення строків для притягнення до адміністративної відповідальності закрито провадження у справі.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та розгляду даної справи по суті із прийняттям нової постанови, у ході апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що подану у справі апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Грищенка Михайла Борисовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, й провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар