ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/9599/24

Номер провадження 3/495/3498/2024

23 грудня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі-Кодекс),

встановив:

18.10.2024 до суду надійшли вказані адмін..матеріали.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 613225 від 17.10.2024 ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 187 Кодексу із таким формулюванням: 27.09.2024 в період часу з 09:00 до 11:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи під адміністративним наглядом, не з`явився на реєстрацію до Білгород-Дністровського РВП, чим порушив правила встановленого судом адміністративного нагляду.

У судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час, місце судового розгляду належно повідомлений шляхом направлення судових повісток; про поважність причин неявки, відкладення розгляду справи суду не заявив.

У силу дії статті 268 Кодексу при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Таким чином, будучи достеменно обізнаним про час та дату розгляду справи, відомості які були прописані при складані адміністративного протоколу, про що у протоколі наявний підпис ОСОБА_1 , який жодних доказів та заперечень для спростування складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив.

Відтак, розгляд справи здійснений судом на підставі наявних у матеріалах доказів.

Відповідальність за ч. 2 ст. 187 Кодексу настає за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, яке вчинено повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Перелічені докази не викликають жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку; докази у своїй сукупності доводять факт вчинення поставленого у провину адміністративного правопорушення. У суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до санкції ч.2 ст.187 Кодексу, за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у виді штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, а в разі, якщо за обставинами справи з урахуванням особи порушника застосування цих заходів буде визнано недостатнім, - адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Тобто, ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, стягнення накласти в межах санкції частини другої статті 187 Кодексу у вигляді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і спів розмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП, ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн 60 коп.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 27, 33-35, 36, 187, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 255 грн (двісті п`ятдесят п`ять грн).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять грн 60 коп.).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу (частина перша статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу (стаття 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя