ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Сиротенко В.К., за участю секретаря судового засідання Кумер А.В., особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Бубнова Д.Ю., потерпілої - ОСОБА_2 , представника потерпілої - адвоката Старжинського В.В.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізької області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який тимчасово не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшов адміністративний матеріал за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №002312 від 26.09.2024 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 26.09.2024 року о 18 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї дружини гр. ОСОБА_2 , що полягало у висловлюванні у її бік образливих слів та побиттям руками по голові, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

22.10.2024 року через систему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 - адвоката Бубнова Д.Ю. надійшло клопотання про закриття провадження. В обґрунтування зазначено, що під час складання відносно 26.09.2024 року близько 18.00 години ОСОБА_1 перебував за адресою АДРЕСА_1 . Під час розмови із дружиною ОСОБА_2 , з приводу розгляду справи про визначення місця мешкання їх неповнолітніх дітей (дітям 12 та 14 років, і на той час їх вдома не було), ОСОБА_1 пропонував дружині все вирішити без суду і просто домовитись між собою. Ця розмова ОСОБА_2 не сподобалась та вона почала вести себе агресивно відносно ОСОБА_1 , висловлюватись в його бік образливими словами, а також схопила належний йому ноутбук, яким ОСОБА_1 користується у роботі, вдарила ним об стіл та кинула на підлогу, в результаті чого він розбився. Чим саме була викликана така поведінка дружини, ОСОБА_1 не зрозуміло. ОСОБА_1 намагався заспокоїти дружину однак вона продовжуючи його ображати почала наносити ОСОБА_1 удари руками по голові та тулубу, хапала його за волосся, а також дряпала його своїми нігтями в області грудей, живота, лівого та правого плеча, правої руки, чим спричинила ОСОБА_1 фізичний біль та тілесні ушкодження. ОСОБА_1 намагався заспокоїти дружину, уникнути її ударів, віддалитись від неї, щоб не дати їй можливості продовжувати бити і дряпати його. При цьому ОСОБА_1 будь-якого насильства відносно ОСОБА_2 не вчиняв, ніяких ударів їй не наносив, її не ображав, чим була викликана така поведінка його дружини він не знає. Далі на місце була викликана поліція, при цьому викликав поліцію як він, так і ОСОБА_2 . Коли приїхали співробітники поліції, то вони не стали розбиратись щодо дійсних обставин, а просто взяли та склали, як відносно ОСОБА_1 , так і відносно ОСОБА_2 , протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Через те, що ОСОБА_1 його дружиною під час вказаних подій були спричинені тілесні ушкодження, ОСОБА_1 зранку 27.09.2024 року проїхав і пройшов судово-медичне обстеження у КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР. Складений відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП було розглянуто Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя (суддя Алєксєєнко А.Б., справа №335/11169/24) та 11.10.2024 року суддею винесено постанову, у відповідності до якої провадження у справі про адміністративне правопорушення №335/11169/24 стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП було закрито на підставі ст.284 КУпАП, а матеріали справи про адміністративне правопорушення направлено до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області для прийняття рішення в порядку, передбаченому ст.214 КПК України, оскільки під час розгляду справи встановлені суддею обставини вказували на можливу наявність в діях ОСОБА_2 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження), що підлягає подальшій перевірці під час досудового розслідування. Вважає, що сам факт наявності між сторонами конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства в розумінні ст.173-2 КУпАП та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у зв`язку з чим просить провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247.

22.10.2024 року через канцелярію суду надійшли письмові пояснення від ОСОБА_2 . Згідно яких зазначено, що сторони проживають окремо з січня 2024 року, у зв`язку з переїздом ОСОБА_1 до міста Києва. В липні 2024 року ОСОБА_2 , було подано позовну заяву до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя про розірвання шлюбу та визначення місця проживання спільних дітей. Даний факт суттєво обурив ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вона неодноразово отримувала від нього погрози в усній формі. ОСОБА_1 , як уже було зазначено, фактично проживає в місті Києві (про що також він зазначає), проте час від часу приїздить до міста Запоріжжя приблизно один раз на місяць, та як зазначає потерпіла, та в момент приїзду регулярно вчиняє психічний тиск на неї та принижуючи її людську гідність своїми висловлюваннями та поведінкою. Звертає увагу суд, що квартира за адресою АДРЕСА_1 , в якій мешкає потерпіла та спільні діти подружжя належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. Щодо подій 26 вересня 2024 року зазначено, що о 10.00 в рамках судового провадження по справі № 335/8856/24 (провадження №2/335/3111/2024 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей) було призначено засідання в органі опіки та піклування щодо дослідження питання проживання дітей з позивачем. За результатами даного засідання отриманий позитивний висновок органу опіки та піклування щодо проживання дітей з матір`ю, що викликало неабияке обурення в ОСОБА_1 . Коли вона після засідання приїхала за адресою мешкання, орієнтовно о 16.00, там вже знаходився ОСОБА_1 , який черговий раз почав погрожувати та намагався спровокувати конфлікт шляхом застосування нецензурної лайки в її адресу та приниження її людської гідності. На дану поведінку чоловіка, ОСОБА_1 не реагувала жодним чином, відповіла, що всі конфлікті питання будуть вирішені в судовому порядку. Проте, коли вирішила спробувати його зупинити, попросивши закінчити даний конфлікт та не розмовляти з нею в такому тоні і не вживати до неї нецензурну лайку. У відповідь на це ОСОБА_1 штовхнув її після чого вона впала, потім схопив за волосся та тягнув її по підлозі, завдавши їй своїми діями сильного фізичного болю. Після цього, вона відчувала себе в сильній небезпеці, оскільки ОСОБА_1 фізично значно більший та сильніший. В такій ситуації, вона зі всіх сил намагалась його відштовхнути. Однак ОСОБА_1 надалі продовжував ображати та завдавати фізичного болю та зупинився тільки в момент, коли молодша донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , втрутилась в дану ситуацію та намагалась відтягнути кривдника. Після того як насильство та приниження щодо неї зі сторони ОСОБА_1 зупинилося, потерпіла викликала поліцію. За результатами приїзду поліції 26 вересня 2024 року, було опитано та проведено оцінку ризиків вчинення домашнього насильства та складено Форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, яка показала високий рівень небезпеки. Із зазначених матеріалів також встановлено, що в даному випадку кривдник вчиняє та раніше вчиняв психологічне насильство. Крім того, 26 вересня 2024 року кривдником було ще вчинено фізичне насильство щодо потерпілої - ОСОБА_2 . Зазначає, що з вказаних матеріалів вбачається, що потерпіла постійно відчуває страх та турбується про власну безпеку. Посадовими особами поліції було складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 , яким йому було заборонено в будь-який спосіб контактувати з потерпілою, входити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та зобов?язано покинути вказану адресу. Просить суд врахувати, що згідно Опитувальника особи ОСОБА_4 від 26.09.2024 року, що наявний в матеріалах справи кривдник підтвердив, що ображав дружину образливими словами, чим визнає свою вину щодо вчинення психологічного насильства вісносно ОСОБА_2 . Після подій, які відбулися ввечері 26 вересня 2024 року, ОСОБА_2 відчувала постійний головний біль, біль в зоні шиї та спини, який не зникав та лише посилювався, відтак звернулась до лікаря. Згідно з Консультативним висновком травматолога, за результатами огляду, було встановлено діагноз дистрорзію зв`язувального апарату шийного відділу хребта, посттравматичний міофасціальний больовий синдром комірцевої ділянки та було надано відповідні рекомендації лікування.

22.10.2024 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Бубнова Д.Ю. надійшло клопотання про ознайомлення та відкладення розгляду справи призначеної на 15:20 год. 22.10.2024 року на іншу дату. Судом задоволено клопотання, відкладено судовий розгляд на 13.11.2024.

13.11.2024 від захисника ОСОБА_1 - адвоката Бубнова Д.Ю. надійшли письмові доповнення. Згідно яких зазначено, що ознайомившись із долученими ОСОБА_2 до справи письмовими поясненнями від 22.10.2024 року до яких додані: копія термінового заборонного припису; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; копія висновку лікаря-травматолога від 27.09.2024; аудіо запис на флеш носії; роздруківка скріншотів переписки, бажає доповнити своє клопотання про закриття справи №335/11166/24 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 наступним. Так, у своїх поясненнях від 22.10.2024 року ОСОБА_2 посилається на те, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить їй одній на праві приватної власності. Далі вона пояснює, що ОСОБА_1 нібито перебуваючи у належній їй квартирі забороняв їй сидіти на стільці і просив не чіпати його речі. На думку ОСОБА_2 це принижувало її гідність, оскільки ОСОБА_1 вказував їй на те що вона може робити, а що ні, перебуваючи у власній квартирі. Як стверджував ОСОБА_1 , то він не вчиняв жодного насилля відносно ОСОБА_2 , в тому числі і домашнього насилля (фізичного, психологічного, економічного), сам факт наявності між сторонами конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства в розумінні ст.173-2 КУпАП та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Окрім цього, не погоджується з такими твердженнями ОСОБА_2 , що вона є єдиною власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Як слідує з доданих ОСОБА_2 до пояснень від 22.10.2024 року інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №397761697 від 03.10.2024, то вказана квартира була придбана 12.03.2018 року (договір купівлі-продажу №755). В свою чергу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 08.09.2007 року (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 08.09.2007 року). Наразі згідно із рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі №335/8654/24 від 17.10.2024 (не набрало ще законної сили), шлюб між ними розірвано. Таким чином виходить, що вказана квартира була придбана під час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі та відповідно є їх спільною сумісною власністю, як подружжя, в силу приписів ч.3 ст.368 ЦК України та ст.60 Сімейного кодексу України. Також у своїх поясненнях від 22.10.2024 року ОСОБА_2 посилається, як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, на терміновий заборонний припис стосовно кривдника, копію якого нею долучено до пояснень. Наголошує суду, що такі докази, як то форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 26.09.2024 року, копія термінового заборонного припису від 26.09.2024 серії АА №413726, не мають доказового значення при вирішенні питання про винність особи, оскільки не містять прямих фактичних даних, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в розумінні положень ст.251 КУпАП.

Судове засідання, яке було призначене на 13.11.2024 року було відкладено на 04.12.2024 року, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання для надання особистих пояснень по справі

За клопотанням потерпілої судове засідання призначене на 04.12.2024 року було відкладено на 16.12.2024, для надання часу звернутися за правовою допомогою.

Судове засідання, яке було призначене на 16.12.2024 року, було відкладено, у зв`язку з хворобою захисника ОСОБА_1 - адвоката Бубнова Д.Ю. на 23.12.2024 року.

Під час судового засідання 23.12.2024 року ОСОБА_1 пояснив, що між ним та ОСОБА_2 виникла сварка, щодо визначення місця проживання дітей. Він дійсно виражався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 . Однак, жодної фізичної сили до неї проявляв. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Просив задовольнити клопотання та закрити провадження у справі.

ОСОБА_2 під час судового засідання підтримала свої письмові пояснення, просила визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні в ній докази у сукупності, суддя встановив наступні обставини.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони даного правопорушення є діяння (будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру, в тому числі погрози та образи), його шкідливі наслідки (шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка була або могла бути завдана) та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Пунктом 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч. 1 ст. 1 цього Закону).

Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року (далі - Закон) визначено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно зі ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №002312 від 26.09.2024; заявою потерпілої ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , яка підтвердила обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 26.09.2024; копією термінового заборонного припису стосовно кривдника, згідно з яким ОСОБА_1 заборонено строком на 3 діб, у тому числі, контактувати у будь-який спосіб з постраждалою особою ОСОБА_1 , а також поясненнями ОСОБА_1 надані під час судового засідання, відповідно до яких він виражався нецензурною лайкою по відношенню до ОСОБА_2 .

Таким чином, вивчивши всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, суддя дійшла висновку, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яке полягає у вчиненні домашнього насильства, зокрема у вчиненні діянь психологічного характеру, внаслідок яких була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Судом також враховано, що на підтвердження регулярності погроз з боку ОСОБА_1 в бік колишньої дружини, потерпілою ОСОБА_2 надано роздруківки її переписки з ОСОБА_1 у месенджері (номер телефону НОМЕР_2 ).

При цьому, у судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що вказаний номер телефону дійсно належить йому, але в його телефоні така переписка відсутня.

Крім того, ОСОБА_2 на підтвердження здійснення ОСОБА_1 щодо неї фізичного впливу, надано консультативний висновок травматолога від 27.09.2024 (складений на наступний день після події 26.09.2024), відповідно до якого встановлено діагноз - посттравматичний міофасціальний больовий синдром комірцевої ділянки.

Суд звертає увагу, що відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про свідків події, не є підставою для визнання його неналежним чи недопустимим доказом.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.256 КУпАП, відомості про свідків зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення лише у разі їх наявності.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя враховує характер вчиненого правопорушення, дані про його особу, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та доходить до висновку про накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст.173-2 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним подібних правопорушень у майбутньому.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на якого накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 40-1, ч. 2 ст. 173-2, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП і накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок у дохід держави (Отримувач: ГУК у Запорізькій області/ТГ м. Запоріжжя/21081100, Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997, Номер розрахунку (IBAN): UA0008479, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, на користь держави (отримувач: ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, код отримувача: (ЄДРПОУ) 37993783, номер розрахунку (IBAN): UA0026001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Вступна та резолютивна частини постанови виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 23.12.2024. Повний текст постанови складено 26.12.2024 року.

Суддя В.К. Сиротенко