Справа № 570/5925/24
Номер провадження 3/570/2811/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м. Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Таргоній М.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції Рівненській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , військовослужбовця, паспорт НОМЕР_1 від 01.07.2014 р.,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

На розгляд до Рівненського районного суду Рівненської області надійшла справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 згідно протоколу від 28.10.2024 р. серії ЕПР1 № 160531 за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно положень пункту 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Пункт 2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

За змістом протоколу (а.с. 1) 27.10.2024 р. на а/д Устилуг-Луцьк-Рівне, 142 км, що в межах Рівненського району, Рівненської області, водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2 , відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, сп`яніння. Вказано, що такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином у спосіб направлення повістки за адресою зареєстрованого місця проживання, що зазначена у протоколі. Повідомлено про причини неявки ОСОБА_1 , у зв`зку із перебуванням на військовій службі та долучено до матеріалів справи його письмові заперечення, за змістом яких ОСОБА_1 не визнав свою вину, вказуючи, що автмобілем за вказаних обставин він не керував, а водієм була інша особа. Відповідно до ст. 268 КУпАП, розгляд справи проводився за відсутності ОСОБА_1 , з участю його захисника адвоката Михалевича Д.А.

Захисник адвокат Михалевич Д.А. в судовому засіданні зазначив про відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем за вказаних обставин. Вважає, що дії працівників поліції при оформленні події не відповідають вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція). Оскільки матеріали справи не містяь належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 атвомобілем та його відмови, саме як водія, проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вказаного дня, вона разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 їхали в напрямку м. Рівне на мікроавтобусі. При цьому, вона (свідок ОСОБА_2 ) постійно була водієм та перебувала за кермом вказаного автомобіля. При заїзді на територію АЗС, під час проїзду через нерівність на дорозі, в автомобілі відкрився багажник, що привернуло увагу поліцейських, які під`їхали та почали з`ясовувати інформацію про технічний стан і реєстрацію даного мікроавтобуса. Оскільки документи на ТЗ не вдавалося відразу відшукати для їх пред`явлення, поліцейські повідомили про складання протоколу, на що вона (свідок ОСОБА_2 ) з`ясовувала щодо виду стягнення та порядку сплати штрафу. Однак за вказаних обставин, поліцейські продовжили розмову з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з`ясовуючи щодо реєстраційних документів на автомобіль, та в подальшому склали протокол про порушення ПДР на ОСОБА_1 . Також їй відомо, що вказаний мікроавтобус мав інеоземну реєстрацію, та даний автомобіль ОСОБА_1 готував для передачі військовій частині на передову, саме тому він приймав участь у спілкуванні із поліцейськими, та сказав їй не втручатися, оскільки сам все владнає. Свідок зазначила, що в її присутності за вказаних обставин ОСОБА_1 автомобілем не керував.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що напередодні події він разом із ОСОБА_2 були за містом, куди до них на вищевказаному мікоавтобусі приїхав ОСОБА_1 . В подальшому разом вирушили в м. Рівне, та за кермом буса була ОСОБА_2 , яка їхала на ньому усю дорогу до АЗС. Коли вони зупинилися на території АЗС, до них під`їхали працівники поліції та почали з`ясовувати інформацію про технічний стан і реєстрацію даного мікроавтобуса. Оскільки документи на ТЗ не вдавалося відразу відшукати для їх пред`явлення, поліцейські повідомили про складання протоколу. Після цього свідок ОСОБА_2 з`ясовувала щодо виду стягнення та порядку сплати штрафу. Однак він та ОСОБА_1 сказали їй не втручатися, оскільки самі мали все владнати щодо вказаних документів. За вказаних обставин, поліцейські продовжили розмову з гим та ОСОБА_1 з`ясовуючи щодо реєстраційних документів на автомобіль, та в подальшому склали протокол про порушення ПДР на ОСОБА_1 . Також йому відомо, що вказаний мікроавтобус мав інеоземну реєстрацію, та даний автомобіль ОСОБА_1 готував для передачі військовій частині на передову, саме тому він приймав участь у спілкуванні із поліцейськими. Свідок зазначив, що в його присутності за вказаних обставин ОСОБА_1 автомобілем не керував.

Вказані пояснення свідків є послідовними та не є суперечливими. Відомості, які б вказували на неналежність, як доказів вказаних пояснень свідків, судом не встановлено, як і підстав для сумніву в їх достовірності.

Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даними відеозапису (диск - а.с. 8) зафіксовано зупинення вищевказаного автомобіля на території АЗС, однак чітко та однозначно ідентифікувати особу водія із вказаних матеріалів не вбачається можливим, оскільки фіксація велася із значної відстані в темну пору добу, незважаючи на освітлення території АЗС. Також зафіксовано спілкування працівників поліції з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . При цьому ОСОБА_2 з`ясовувала у поліцейських щодо виду стягнення та порядку сплати штрафу за порушення у разі відсутності реєстраційних документів на автомобіль. Також зафіксовано спілкування поліцейських з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які намагалися пояснити свою ситуацію щодо відсутності документів на ТЗ та можливість надати їх для перевірки протягом певного часу. Зафіксовано також і те, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейських не погодився проходити огляд на стан сп`яніння, однак відсутньою залишилася фіксація того, що останній керував автомобілем за вказаних обставин. Тобто, уданому випадку матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Складання щодо ОСОБА_1 постанови за інші порушення ПДР, без взаємозв`язку з усіма зазначеними матеріалами справи та доказами, у даному випадку не може бути оцінено як безсумнівне підтвердження вказаної обставини. Відеоматеріали, долучені до справи не містять інформацію про рух вказаного автомобіля під керування саме ОСОБА_1 , як водієм. Наведене, у даному конкретному випадку, унеможливлює встановлення необхідної для кваліфікації за ч. 1 ст. 130 КУпАП обставини, а смае керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися в т.ч. на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Також у даному випадку, суд звертається до застосовування Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

Із урахуванням встановлених обставин, пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, показань допитаних в суді свідків,суд приходить до висновку, що у даному випадку матеріали справи не містять достатнього обсягу належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинена особою саме яка і керує (керувала) транспортним засобом. Обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення та наявність в його діях складу вказаного правопорушення матеріалами справи не підтверджуються. Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу, виноситься постанова про закриття справи.

При цьому, враховується практика ЄСПЛ, яка визначає, що фабула, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має в суді доводитися, а суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 130, ст. 280, 283-284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення, в порядку ст. 294 КУпАП.

Суддя Таргоній М.В.