ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Домітращук І.М.(в режимі відеоконференції), переглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2023 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 29 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Районним судом встановлено, що 27 жовтня 2023 року о 16 годині 50 хвилин в м. Дніпро, Індустріальний район, просп. Слобожанський, 125, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ TF 6940, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2,5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно за відсутністю складу правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення суду незаконне, оскільки порушено процедуру проходження огляду, так як працівники поліції запропонували пройти огляд не назвавши ознак сп`яніння, а отримавши відмову не запропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я. При цьому не було складено направлення на огляд в заклад охорони здоров`я. Відсутні докази й керування автомобілем на відеозаписі такий факт не зафіксований. Сам відеозапис є не безперервним, в протоколі не зазначено, що він додається до матеріалів, тому є неналежним доказом. Рапорт працівника поліції теж не може бути доказом.

В апеляційному суді захисник підтримала вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; відеозаписом на якому зафіксовано як працівники поліції підійшли до автомобіля, зазначили ОСОБА_1 причину зупинки, після чого запропонували пройти огляд, водій відмовився, в подальшому повторно працівниками поліції було зазначено ОСОБА_1 , про ознаки сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці або в закладі охорони здоров`я на що водій в категоричній формі відмовився не назвавши причини, зазначивши лише щоб працівники поліції швидше склали матеріали та надали тимчасове посвідчення.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порушень процедури проходження огляду працівниками поліції апеляційним судом не встановлено, на відеозаписі зафіксовано, як працівники поліції зазначили ОСОБА_1 про наявність ознак сп`яніння, запропонували пройти огляд на місці, в подальшому в закладі охорони здоров`я, водій від будь-якого відмовився, вказав щоб швидше був складений матеріал та виданий тимчасовий талон на право керування.

Факт керування підтверджується матеріалами справи, а саме відеозаписом на якому зафіксовано що працівники поліції повідомили причину зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , що останній підрізав інший автомобіль, на що ОСОБА_1 вказав, що керував з дотриманням ПДР України. На відеозаписі ОСОБА_1 не зазначав, що не керував транспортним засобом.

Відеозапис є належним доказом, оскільки відтворює процедуру пропонування проходження огляду, що відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, він доповнює інші докази справи і не суперечить їм.

Дійсно в матеріалах справи відсутнє направлення, але в даному випадку це порушення не є значним, так як ОСОБА_1 не бажав проходити огляд в лікарні, а категорично відмовився від будь-якого.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький