Справа № 442/9230/24 Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О. Б.
Провадження № 33/811/1790/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., у режимі відеоконференцзв`язку з участю представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Галишина А.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Галишина А.В. на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2024 року,

встановив:

постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до постанови, 02.11.2024 о 13.03 год. в м. Дрогобич по вул. Трускавецькій водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом „Honda Dio" без номерних знаків, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову адвокат Галишин А.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження. Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 , закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП; судове засідання провести у режимі відео конференції.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, покликається на те, що копію оскаржуваної постанови він тримав 06 грудня 2024 року на підставі заяви ОСОБА_1 від 05 грудня 2024 року про видачу копії судового рішення.

В обґрунтування апеляційних вимог наголошує, що висновки, викладені у оскаржуваній постанові не відповідають фактичним обставинам справи, відтак така постанова підлягає скасуванню.

Заявляє про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом „Honda Dio", що нібито прослідковується на відео, долученому до матеріалів справи, а транспортний засіб взагалі стояв на узбіччі дороги. На відео відсутні як факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`янніня так і підтвердження ознак алкогольного сп`яніння, зазначених у протоколі. Наголошує, що ОСОБА_1 є батьком двох малолітніх дітей, а можливі наслідки призведуть до порушення прав та інтересів його сім`ї. Звертає увагу на те, що на відео, долученому до матеріалів справи не відображено повного ходу подій, зокрема складання протоколу щодо ОСОБА_1 , що унеможливлює повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи до Львівського апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення не подавав. Педставник ОСОБА_1 - адвокат Галишин А.В. не заперечив про розгляд апеляційної скарги у відсутність свого довірителя.

Заслухавши пояснення адвоката Галишина А.В., який повністю підтримав апеляційну скаргу з мотивів у ній наведених, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що у її задоволенні слід відмовити.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Таке, зокрема, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне порушення серії ААД №918817 від 02 листопада 2024 року, який складений уповноваженою на те особою, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; відеозаписом події із нагрудних камер працівників поліції; постанови від 08 листопада 2023 року та 26 березня 2024 року.

Апеляційний суд оглянув відеозапис наявний у матеріалах справи і прийшов до переконання, що вказаний відеозапис надає можливість дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, відтак суд критично ставиться до апеляційних тверджень про те, що вказаний відеозапис не є повним.

Як вбачається із оглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, всупереч тверджень ОСОБА_1 працівникам патрульної поліції, що він не є водієм, на відео зафіксований факт руху ОСОБА_1 на транспортному засобі „Honda Dio" без номерних знаків та факт відмови ним від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. Також вбачається, що при розмові із працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 веде себе зухвало.

Крім того, на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 918817 від 02 листопада 2024 року ОСОБА_1 жодних зауважень не подавав, скарги на дії працівників поліції не писав.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Поряд з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.

Відповідно до ст. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу серії ААД № 918817 від 02 листопада 2024 року (а.с.2) вбачається, що такими ознаками у ОСОБА_2 були: (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя).

З огляду на наведені ознаки, у поліцейського виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наслідком чого стала вимога поліцейського до нього пройти огляд на стан сп`яніння. Вказаний факт також зафіксований поліцейським у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 5). Наявним у матеріалах справи відеозаписом підтверджується, що працівник поліції пропонував ОСОБА_2 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, на що водій відмовлявся.

Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 , який отримав посвідчення водія та знає Правила дорожнього руху, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі є правильними.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити строк на апеляційне оскарження

Апеляційну скаргу адвоката Галишина А.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ