Справа № 567/68/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, військовий квиток НОМЕР_1 виданий 29.06.2016,

за ч. 1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені)

встановила

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №950322 від 08.01.2024 ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення домашнього насильства при наступних обставинах: 08.01.2024 близько 20:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , висловлювався на адресу своєї дружини ОСОБА_2 , нецензурними та образливими словами, чинив щодо неї психологічний та фізичний тиск, що не спричинило тілесних ушкоджень, чим вчинив домашнє насильство.

ОСОБА_1 на виклики суду повторно не з`явився без повідомлення причин, про час та дату розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП не є обов`язковою.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини (Рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 у справі "Пономарьов проти України") відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 08.01.2024 серії ВАВ №950322 та матеріалами справи.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що 08.01.2024 близько 20:00 год. її чоловік ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , висловлювався на її адресу нецензурними та образливими словами, чинив щодо неї психологічний та фізичний тиск, що не спричинило тілесних ушкоджень.

Згідно витягу ЄО від 09.01.2024 вбачається, що 08.01.2024 до ВП №3 надійшло повідомлення ОСОБА_2 про те, що її чоловік ОСОБА_1 в нетверезому стані вчиняє домашнє насильство.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 08.01.2024 близько 20 год. між ним та його дружиною виник конфлікт в ході якого вони виражались в адресу один одного нецензурними словами.

Відповідно до довідки відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 10.01.2024 №181/202/01/10-2024 встановлено, що ОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, що передбачене ч. 1 ст.1732 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи та були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення взято до уваги те, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, є працездатним.

За таких обставин, вважаю за необхідне застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для його виховання та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 24, 40-1, 173-2, 221, 276, 283, 284, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення

постановила

визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме: в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.