ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/8527/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2024 р.суддя Дарницького районного суду м. Києва Монін І.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 16 грудня 2024 року надійшли два протоколи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції станом на 12.12.2024), що на підставі автоматизованого розподілу справ визначені судді Моніну І.В. та передані для розгляду.

26.12.2024 постановою Дарницького районного суду м. Києва, з метою запобігання затягування провадження та для забезпечення найбільш об`єктивного і повного розгляду справи, справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (справа № 753/24503/24, провадження № 3/753/8529/24) об`єднано в одне провадження зі справою про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (справа № 753/24499/24, провадження № 3/753/8527/24). Об`єднаному провадженню присвоєно номер провадження № 753/24499/24, провадження № 3/753/8527/24.

Відповідно до протоколу серії ВАД № 624015 від 12.12.2024, ОСОБА_1 12.12.2024 о 22 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 порушив вимоги термінового заборонного припису АА486870 від 12.12.2024, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції станом на 12.12.2024).

Крім того, відповідно до протоколу серії ВАД № 624014 від 12.12.2024, ОСОБА_1 12.12.2024 о 21 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 словесно погрожував, виражався нецензурно в бік своєї матері ОСОБА_2 з якою проживає разом, чим вчинив домашнє насильство. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції станом на 12.12.2024).

У судове засідання, призначене на 26 грудня 2024 року, ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлен належним чином, завчасно до початку судового розгляду, за допомогою SMS-повідомлення.

Також дата судового засідання відображалась на веб-сайті Дарницького районного суду м. Києва в рубриці список справ, призначених до розгляду.

Клопотань про відкладення розгляду суд не отримував.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи Дарницьким районним судом м. Києва за викликом, що засвідчив власноруч.

При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, ОСОБА_1 мав у розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

У зв`язку з тим, що судом вживались заходи до виклику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, до суду, розгляд справи відбувся у призначений день та час за відсутності ОСОБА_1 .

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні надала до суду заяву, відповідно до якої просить провадження у справі закрити, потерпілою себе не вважає.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши потерпілу ОСОБА_2 , приходить до наступних висновків.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції станом на 12.12.2024) щодо невиконання термінового заборонного припису, суду надано: протокол серії ВАД № 624015 від 12.12.2024, копію термінового заборонного припису АА486870 від 12.12.2024.

Відповідно до вказаного протоколу: ОСОБА_1 12.12.2024 о 22 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 порушив вимоги термінового заборонного припису АА486870 від 12.12.2024.

У терміновому заборонному приписі АА486870 від 12.12.2024 зазначено наступні заходи щодо кривдника: заборона на вхід та перебування в місці проживання; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Будь-які інші матеріали суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції станом на 12.12.2024) адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо) внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному потерплого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Обставини описані в протоколі, а саме: « ОСОБА_1 12.12.2024 о 22 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 порушив вимоги термінового заборонного припису АА486870 від 12.12.2024», не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції станом на 12.12.2024), оскільки в зазначеному протоколі не зазначено спосіб порушення термінового заборонного припису.

Крім того, відповідно до протоколу серії ВАД № 624014 від 12.12.2024, ОСОБА_1 12.12.2024 о 21 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 словесно погрожував, виражався нецензурно в бік своєї матері ОСОБА_2 з якою проживає разом, чим вчинив домашнє насильство. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції станом на 12.12.2024).

До протоколу додано рапорт оперативного чергового, відповідно до якого: «надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що син в стані алкогольного сп`яніння буянить вдома. Має довідку, що в нього затримка психічного розвитку».

Відповідно до заяви ОСОБА_2 , син вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражався нецензурними словами, словесно погрожував, чим завдав психологічного болю.

Згідно із поясненнями ОСОБА_3 , доданих до протоколу, її брат зловживає алкогольними напоями, п`є 4-5 разів на тиждень, стає агресивним. Має довідку про психічну недостатність.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», суд приходить до висновку, що протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Тобто, виходячи з граматичного тлумачення диспозиції даної норми КУпАП, орган поліції зобов`язаний був при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало психологічне насильство, а також вказати яка шкода заподіяна або могла бути заподіяна фізичному чи психологічному здоров`ю, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Забезпечення доведеності вини є складовою частиною однієї із засад судочинства відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Конституції України.

Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обставини домашнього насильства, описані в протоколі, а саме: «вчинила відносно своєї матері домашнє насильство психологічного характеру, що полягало в умисних діях, а саме: висловлювалась у її сторону грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю», не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в зазначеному протоколі не зазначено характер вчиненого психологічного та фізичного насильства та завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю матері, при тому що остання, в судовому засіданні надала заяву що не вважає себе потерпілою.

Враховуючи вищевикладене, належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції станом на 12.12.2024) матеріали справи не містять.

Відтак, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обставини домашнього насильства, описані у протоколах про адміністративне правопорушення, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції станом на 12.12.2024).

Керуючись ст.ст. 173-2 ч. 1, 247, 283-285 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження по об`єднаній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя Монін І.В.