Справа № 473/6662/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"25" грудня 2024 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Волосовського А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селище Врадіївка Миколаївської області, громадянин України, не працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , обліковий номер картки платника податків не можливо однозначно ідентифікувати,

В С Т А Н О В И В:

У протоколі серія ВАД №196486 від 28.11.2024 року в розділі склад адміністративного правопорушення поліцейським, який склав цей протокол, зазначено, що: «17.11.2024 року о 21-53 год. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 умисно висловлював нецензурну лайку в сторону своєї дружини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що проживає разом з ним за адресою АДРЕСА_2 , чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру».

Потерпілою в протоколі вказана ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, згідно довідки про доставку смс-повідомлення він отримав судовий виклик 12.12.2024 року, яку судом було надіслано на підставі заяви про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення на номер телефону, який там зазначений та яка надана поліцією до протоколу. Про причини неприбуття до суду ОСОБА_1 не повідомив та клопотань про відкладення слухання справи не надав, тому відповідно до ст.268 КУпАП справу було розглянуто у його відсутності.

Судом було досліджено матеріали провадження та встановлено, що окрім протоколу серія ВАД №196486 від 28.11.2024 року до справи долучений рапорт чергового Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 17.11.2024 року, в якому зазначено, що 17.11.2024 року о 21-53 год. зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що за адресою АДРЕСА_2 , заявник повідомив, що його вітчим в стані алкогольного сп`яніння протягує руки до нього та його матері. Більше інформації заявник не надав.

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_3 , 2008 року народження, поліції вказав, що у вечірній час він прийшов додому, помітив, що його мати ОСОБА_2 сиділа на кухні з подругою. Його вітчим ОСОБА_1 відпочив у кімнаті. Потім вітчим прокинувся та почав кричати на матір, ображав її словами нецензурної лайки, а він викликав поліцію.

ОСОБА_2 поліції надала пояснення про те, що вона проживає з ОСОБА_1 в офіційному шлюбі. 17.11.2024 року у вечірній час вона перебувала вдома, її чоловік почав вчиняти з нею сварку, в ході якої ображав словами нецензурної лайки, на зауваження припинити не реагував, а після того, як її син почав телефонувати до поліції, чоловік втік з дому у невідомому напрямку.

В письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи, від 28.11.2024 року ОСОБА_3 , 2008 року народження, вказав, що 17.11.2024 року він зателефонував до спец.лінії 102 за проханням своєї матері, оскільки ОСОБА_1 її ображав. Вказав, що сам факт вчинення домашнього насильства він не бачив та не чув, а тільки помітив, як його мати плаче.

Також в матеріалах справи є письмові пояснення ОСОБА_2 від 28.11.2024 року, в яких вона вказала, що 17.11.2024 року приблизно о 21-00 год. її чоловік ОСОБА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав її нецензурною лайкою, руки не протягував. В момент, коли вже всі заспокоїлись, вона підійшла до своєї дитини та попрохала його викликати поліцію, хоча на момент вчинення вищевказаного факту його за цією адресою не було. Вказала, що попрохала викликати поліцію, оскільки був намір притягнути його до відповідальності.

ОСОБА_1 28.11.2024 року працівникам поліції надав пояснення про те, що 17.11.2024 року приблизно у вечірній час у них виникла сварка з дружиною, чого саме не відомо, оскільки він знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Вказав, що в ході сварки вони розмовляли ні підвищених тонах, що саме він їй сказав не пам`ятає. На момент вчинення вищевказаного факту вони були наодинці, а пізніше син його дружини ОСОБА_4 , прийшовши додому, спитав у матері що сталось, на що остання сказала викликати поліцію. В подальшому аби знову не почати сварку він пішов з дому. Зазначив, що свою провину щодо вчинення факту домашнього насильства психологічного характеру визнає.

Суд має право врахувати як доказ письмові пояснення, надані поліції, оскільки відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі №208/712/19 визначено, що: «Положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу».

До справи долучена форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складена відносно ОСОБА_1 , який визначений як низький.

Також в матеріалах справи є копія термінового заборонного припису відносно кривдника ОСОБА_1 , який останньому було заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особо строком на 2 доби, а саме з 11-00 год. 28.11.2024 року до 11-00 год. 30.11.2024 року.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд враховує, що ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Статтею 1 Закону України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено поняття психологічного насильства, а саме: «14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи». Згідно із ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які проживають однією сім`єю, в даному випадку, це члени сім`і: чоловік, дружина, що було встановлено поліцією під час складання протоколу.

Досліджені матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме насильство в сім`ї психологічного характеру.

При визначенні ОСОБА_1 стягнення, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним правопорушення, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу. Щодо застосування заходів, передбачених ст.39-1 КУпАП, то суд враховує, що це право суду, оскільки вказана норма передбачає, що у разі вчинення домашнього насильства суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми для таких осіб.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього лише адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, а положення ст.39-1 КУпАП про проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - не застосовувати.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір.

Керуючись ч.1 ст.173-2 КУпАП, ст.ст.39-1, 40-1, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обліковий номер картки платника податків не можливо однозначно ідентифікувати, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 170 (сто сімдесят) грн. в дохід держави рахунок: UA0014446, Отримувач: Миколаїв.ГУК/тг м.Вознесенськ/ 21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування: адміністративні штрафи та інші санкції, який підлягає сплаті не пізніше, як через 15 /п`ятнадцять/ днів з дня вручення копії постанови.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у зазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обліковий номер картки платника податків не можливо однозначно ідентифікувати, на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 грн. Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)Рахунок отримувача: UA0026001Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Копію постанови направити ОСОБА_1 , оскільки розгляд справи відбувся у його відсутності з дотриманням вимог ст.268 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар