Провадження №3/367/4469/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2024 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Мерзлий Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від СЮП Бучанського РУП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором ТОВ «Латчбахер Україна», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серія ВАД № 244889 від 10.12.2024, 23.11.2024 року близько 15.30 годин за адресою: АДРЕСА_1 , батько гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виражалося в тому, що вдарив сина по сідниці та кричав, таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що він проживає з дружиною та з двома малолітніми дітьми. 23.11.2024 під час тривалої гри дітей з ним, настав момент коли він просив дітей трохи заспокоїться, проте не був почутий. Після неодноразових зауважень в бік дітей, в якийсь момент, долонею вдарив сина ОСОБА_3 по сідницях. Вважає, що подія, яка сталася 23.11.2024 не може вважатися домашнім насиллям, а свої дії вважає профілактичним вихованням. Також зауважив, що дружина перебільшує, оскільки вона не була присутня при іграх з дітьми, а знаходилась на кухні за двома зачиненими дверима, а тому, на його думку, не могла об`єктивно оцінювати ситуацію та його дії.

Допитана в режимі відеозв`язку із застосуванням власних технічних засобів, свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_1 . Вважає, що її чоловік здійснює домашнє насильство відносно спільного їх сина ОСОБА_3 . Періодично його б`є по сідницям, штовхає, внаслідок чого дитина боїться тата.

Допитаний в режимі відеозв`язку із застосуванням власних технічних засобів, в присутності законного представника ОСОБА_4 неповнолітній потерпілий ОСОБА_2 , вказав, що тато його б`є і тата він боїться.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, неповнолітнього потерпілого приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону, слід розуміти форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство, згідно п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону, - є форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення у небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває у небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 244889 від 10.12.2024;

- рапортом оперативного чергового ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області;

- протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується;

- письмових поясненнях ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ;

- показами наданими в судовому засіданні ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно ОСОБА_1 , відображені дії останньої, що вказують на психологічне та фізичне насильство відносно неповнолітнього потерпілого, внаслідок якого завдано шкоду психологічному та фізичному здоров`ю неповнолітньому потерпілому.

З урахуванням фактичних обставин справи суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства.

При призначенні стягнення правопорушниці суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, характеризуючи дані, ступінь вини, її майновий стан та запобігання вчинення нових правопорушень, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, та призначити адміністративне стягнення, достатнє для його виправлення, у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. 9, 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя, -

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до вимог ст. 307-308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги чи протесту прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Л.В. Мерзлий