08 листопада 2024 року
Справа № 932/7422/24
Провадження №3/932/3536/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 111288 від 12.08.2024, 12.08.2024 в 19:10:00 годин в м.Дніпро, проїзд Олександра Гальченка, 19 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом CHERRY TIGGO, днз НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого пошкодив заправочну бензинову колонку, в наслідок чого автомобіль та бензинова колонка отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 провину у скоєнні вищевказаного правопорушення не визнав, посилаючись на те, що в його діях відсутні порушення правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів чи іншого майна, його дії не створили перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, пошкодження заправочного пристрою, про що зазначено в протоколі, не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та п.10.1 Правил дорожнього руху. Пояснив, що 12.08.2024 року близько 19 годин він заїхав на заправку на вул. Гальченка, 19 в м.Дніпро заправити пальним свій автомобіль, на цій заправці автомобілі заправляють заправщиці. Одна з заправщиць вставила заправочний пістолет в бак для пального його автомобіля і як виявилось, не витягнувши заправний пістолет з баку, пішла заправляти інший автомобіль. Він побачив на табло, що його автомобіль заправлений і не бачив, що пістолет не витягнутий з бензобака, почав рух і почув крик заправщиці. Вважає, що у вказаній ситуації винна заправщиця, оскільки саме вона повинна слідкувати за процесом заправки автомобілів пальним, також зазначив, що не доведено, що саме в наслідок його дій була пошкоджена бензинова колонка і чи взагалі були ці пошкодження. Просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. До того ж підпис водія у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності не є доказом вини, про що свідчить правова позиція, викладена у постанові ВС/КАС від 22.07.2019 року у справі № 757/2757/16-а.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУПАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вбачається, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 111288 від 12.08.2024 за ст.124 КУпАП, що виразилося у порушенні вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме в тому, що 12.08.2024 в 19:10:00 годин в м.Дніпро, проїзд Олександра Гальченка, 19 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом CHERRY TIGGO, днз НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого пошкодив заправочну бензинову колонку, в наслідок чого автомобіль та бензинова колонка отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Разом з цим, відповідно до вимог пункту 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, учасник дорожнього руху особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Тобто, з протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень в суді не вбачається, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення відносно інших учасників руху у контексті змісту пункту 10.1 ПДР України та зазначеного у Правилах Дорожнього руху України визначення учасників дорожнього руху.

У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 111288 від 12.08.2024 не повно викладена суть адміністративного правопорушення, оскільки в протоколі не зазначено на якій саме АЗС відбулась вказана подія (її найменування та місце знаходження), які саме пошкодження отримала бензинова колонка, не вказана її модель, не надано доказів чи перебуває вона на балансі на зазначеній АЗС.

В матеріалах справи відсутні докази яким саме чином відбувається на зазначеній автозаправній станції заправка автомобілів пальним безпосередньо водієм автомобіля, що заправляється, чи особою, допущеною до роботи на АЗС, яка пройшла навчання з питань охорони праці і має про це відповідне посвідчення.

Матеріали справи не містять доказів на яку саме особу покладаються обов`язки щодо здійснення контролю за процесом заправки автомобілів пальним з бензоколонок, а зокрема за початком заправки та здійснення дій після закінчення заправки, як саме водію автомобіля, який заправляється, стає відомо про закінчення заправки його автомобіля пальним; не надано посадові обов`язки особи (заправщика) на зазначеній АЗС; відсутнє фото та відеофіксування вказаної події, пошкоджень як колонки так і автомобіля.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, крім того, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки події правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначе

Так, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який ... встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, зокрема, допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення, тощо.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Отже, практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Спираючись на положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображена у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», «Балицький проти України» будь-яке порушення конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП України відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Таким чином, враховуючи пояснення ОСОБА_1 , матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, зважаючи на відсутність у матеріалах справи будь-яких належних та допустимих доказів скоєння ним зазначеного в протоколі правопорушення, що виключає підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУ пАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 280, п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.О. Кудрявцева