Справа № 748/2602/24 Головуючий у 1 інстанції Кухта В. О.
Провадження № 33/4823/620/24
Категорія - ч.3 ст.172-20 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Салая Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2024 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець ЗСУ, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнено відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Місцевим судом встановлено, що 25.03.2024 року о 09 год. 05 хв., ОСОБА_1 , за місцем тимчасового розташування підрозділу на території Чернігівського району, Чернігівської області, виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння, за результатом тесту «BrACAudit-V420 U8300» НОМЕР_1 ‰, в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а також звільнити від сплати судового збору. Вказує, що категорично не погоджується з притягненням його до адміністративної відповідальності, оскільки він правопорушення не вчиняв, протокол у його присутності не складався, про час і місце розгляду справи йому не було відомо. Зазначає, що на той час він перебував на службі в іншій військовій частині. З постанови він побачив, що до протоколу додано покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Проте, він не знає хто такий ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 являвся командиром підрозділу, особисто з ним він не був знайомий. Вказує, що про наявність постанови дізнався з ДІЇ та був здивований, що нібито він подав заяву про визнання вини та слухання справи у його відсутність і про виклики до суду йому не було відомо, оскільки проходив службу в іншому регіоні. Зазначає, що 25.03.2024під час шикування підрозділу, у нього з командиром ОСОБА_3 виникла суперечка, під час якої в усній формі йому було наказано залишити розташування зони відпочинку підрозділу і їхати додому, та що командир допоміг зібрати речі і він поїхав у м. Городню до родичів. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього було складено з метою покарати його за суперечку з командиром, а хто підробив його підписи і заяву не відомо. Вказує свідків, які можуть підтвердити на обставини, на які він посилається, а саме ОСОБА_4 та інші, дані щодо яких надасть окремо.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена, зокрема, за розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого ( навчального ) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника ); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

За змістом ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №264/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який діє на даний час.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Як зазначено у протоколі А1815 № 0147 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 25.03.2024, ОСОБА_1 25.03.2024 року о 09 год. 05 хв., за місцем тимчасового розташування підрозділу на території Чернігівського району, Чернігівської області, виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння, за результатом тесту «BrACAudit-V420 U8300» НОМЕР_1 ‰, в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП.

Попри невизнання обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, такі підтверджуються актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціального технічного засобу № 441 від 25.03.2024, роздруківкою з результатом тесту «BrACAudit-V420 U8300» 3,460‰, (а.с. 9-10), а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4-5).

Обгрунтовані обставини, які б вказували на упередженість свідків або будь-яку зацікавленість особи, що складала протокол у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні.

До того, ж будь-яких даних про звернення із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять, а тому, доводи апеляційної скарги у цій частині є непереконливими.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відтак, доводи апелянта мають формальний характер, не спростовують доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності, а будь - яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення суду не надано.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки він, під час виконання службових обов`язків, знаходився на території військової частини з явними ознаками алкогольного спіняння та відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Накладене стягнення відповідає вимогами ст. 33 КУпАП, розмір передбачений санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігіського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай