ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/1924/24 Головуючий в 1 інст. Капітонов Є.М.
Провадження №33/807/863/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Сашкова М.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Сашкова М.В. на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 7 жовтня 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік , стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 593998 від 23 квітня 2024 року водій ОСОБА_1 23 квітня 2024 о 18-01 год. в м. Вільнянськ по вул. Перемоги керував транспортним засобом - скутером HONDA DIO без номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медогляду у встановленому законом порядку відмовився.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Сашков М.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує, що суд першої інстанції проігнорував факт порушення працівниками поліції положень ст. 266 КУпАП, Порядку № 1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкції № 1395 від 7 листопада 2015 року.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що фактично у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 висунуте обвинувачення, передбачене п. 2.9 ПДР України. Так, у вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. При цьому, керування ним транспортним засобом в стані такого сп`яніння не підтверджено показами алкотестера.

Посилаючись на положення ст. 266 КУпАП вказує, що відповідний огляд водія на стан сп`яніння проводиться працівниками поліції з використання спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використання спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатом огляд проводиться в закладі охорони здоров`я. Разом із цим, в матеріалах справи наявне направлення водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення відповідного огляду, між тим переглядом відеозапису спростовується факт його оформлення поліцейським. ОСОБА_1 направлення не видавалось, з його змістом останнього не ознайомлювали. Крім того, з даного направлення випливає, що ОСОБА_1 все ж таки був доставлений до закладу охорони здоров`я, проте відповідного медичного висновку матеріали справи не містять.

Посилається на те, що незгода водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використання спеціальних технічних засобів на місці зупинки не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки наслідок такої незгоди лише зобов`язує поліцейського до процесуальних дій, визначених положеннями ч. 3 ст. 266 КУпАП, які останнім не були вчиненні.

Додав, що судом проігнорований факт заперечення ОСОБА_1 вживання алкоголю, а свій стан він пояснював перенесеним ішемічним інсультом, що підтвердив випискою з медичної картки.

Стверджує, що відеозапис події, який міститься в матеріалах справи, не є безперервним, а час його запису складає 20 хвилин.

Зазначає, що за таких обставин протокол відносно ОСОБА_1 не можна вважати достатнім і беззаперечним доказом перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу унеможливлює встановлення і доведення факту порушення ним вимог ПДР України.

На підставі вищевикладеного захисник просить постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 7 жовтня 2024 року скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч 1 ст. 247 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Сашков М.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Стверджував про порушення працівниками поліції положень ст. 266 КУпАП, Порядку № 1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкції № 1395 від 7 листопада 2015 року.

ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу. Зазначив, що має багато хвороб, внаслідок чого вживає різні лікарські препарати. Розуміючи, що через вживання ним ліків технічний прилад може надати позитивний результат, він відмовився від проходження огляду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Сашкова М.В., пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, перевіряючи законність постановленого судом рішення, суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із постанови судді районного суду, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження медогляду у встановленому законом порядку.

Однак, з таким висновком суду суддя апеляційного суду не може погодитися у зв`язку з наступним.

Матеріали справи переконують суддю апеляційної інстанції до висновку, що суддя суду першої інстанції не звернув увагу на істотні обставини справи.

Так, звертаючись до змісту оскаржуваної постанови, слід констатувати відсутність належного обґрунтування висновку судді районного суду про доведеність провини ОСОБА_1 , що вочевидь не надає можливості стверджувати про законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення.

Визнаючи вину ОСОБА_1 доведеною, суддя не перевірив належним чином докази на підтвердження законності вимог працівників поліції та обґрунтованості їх припущень щодо перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, а також було порушено процедуру огляду, передбачену ст. 266 КУпАП.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 593998 від 23 квітня 2024 року, водій ОСОБА_1 23 квітня 2024 о 18-01 год. в м. Вільнянськ по вул. Перемоги керував транспортним засобом - скутером HONDA DIO без номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці або в лікарні відмовився.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Апеляційним судом було переглянуто наявний в справі відеозапис, який розпочинається з того, що працівник поліції запитує ОСОБА_1 , яким транспортним засобом він керував. Зазначає, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю та порушення мови, на що ОСОБА_1 відповідає, що не вживав алкоголь, переніс інсульт наслідком якого є порушення мови, а можливий запах з порожнини рота є наслідком прийому ліків. Далі, не провівши огляду водія, співробітник поліції одразу пропонує ОСОБА_2 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_1 зазначає, що прилад може показати позитивний результат внаслідок вживання ним серцевих крапель. Поліцейський повторно пропонує ОСОБА_2 пройти огляд на місці, на що ОСОБА_2 надає згоду. Однак, співробітник поліції зазначає, що не примушує ОСОБА_2 проходити запропонований ним огляд. Між тим, ОСОБА_2 повторно надає згоду пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Проте, поліцейський знов перепитує ОСОБА_2 , чи згоден він пройти запропонований огляд, на що вже отримує відмову ОСОБА_2 .

Отже, оглянутий відеозапис демонструє дії працівників поліції, які фактично зводилися до провокування незгоди ОСОБА_2 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, що за відсутності жодних об`єктивних підстав для такої пропозиції, слід вважати формальним підходом з боку співробітників поліції та провокацію з боку останніх для відмови ОСОБА_2 від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

А сукупність наведених вище обставин переконують суд у штучності створеної ситуації, і вочевидь не слугують підтвердженням провини ОСОБА_2 за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин.

Вказані обставини впливають на встановлену ст. 266 КУпАП процедуру огляду на стан, зокрема алкогольного сп`яніння і недотримання вказаної процедури є суттєвим порушенням, оскільки лише дійсна наявність ознак певного сп`яніння у водія надає працівникам поліції право проводити медичний огляд або пропонувати такий огляді у медичному закладі.

Отже, з урахуванням наведеного та приймаючи до уваги вимоги ст. 266 КУпАП, суддя апеляційного суду дійшов висновку, що запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан сп`яніння не відповідає законодавчо встановленій процедурі, що є підставою для визнання встановленого факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння недійсним.

Отже, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості є лише відображенням позиції співробітників поліції і за своєю суттю фактично є обвинуваченням, яке не доведене в суді.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.

Вимогами ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п.4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

За таких обставин, апеляційну скаргу адвоката Сашкова М.В. подану в інтересах ОСОБА_1 слід задовольнити, а постанову судді суду першої інстанції скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Сашкова Миколи Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 7 жовтня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Постановити нову постанову апеляційного суду, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 314/1924/24