ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/5214/24

Номер провадження 3/495/2221/2024

30 липня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , начальника 1 групи ІПК віпс (тип А) впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) в/ч НОМЕР_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу серії ПдРУ № 253350 Е від 04.06.2024 згідно Висновку службового розслідування від 30.05.2024 року № 02.3/198/24-Вн, 17.05.2024 року о 11.09 год під час несення служби в прикордонному наряді «Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску через державний кордон» в пункті пропуску «Старокозаче» на транспортному засобі марки «AUDI», державний номер НОМЕР_3 , на виїзд з України слідували громадяни України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Старший лейтенант ОСОБА_1 , особисто здійснювала відбір документів у осіб, які заїхали в ППр на тр/з «Ауді», р/н НОМЕР_3 , а після оформлення особисто повернула документи особам, які перебували в зазначеному транспортному засобі (з чотирьох транспортних засобів, що були запущені в Пр на виїзд з України, перевірку документів «СПНПр» здійснювала лише у зазначеного). Також відносно даних осіб відбулось спрацювання бази даних 1.2.1 «Особи, стосовно яких є доручення правоохоронних органів», індекс «В»: син: ОСОБА_3 - дана особа уникає призову, батько: ОСОБА_3 - на час дії воєнного стану має право перетинати державний кордон на підставі відповідного документу про службове відрядження.

Отримавши доповідь від прикордонного наряду «Перевірка документів» майстер-сержанта ОСОБА_4 , під час виконання доручень уповноважених державних органів стосовно громадян України старший лейтенант ОСОБА_5 не звернула увагу на суть доручення, додатково осіб не опитувала, заходи щодо вивчення документів громадян не організовувала та прийняла неправомірне рішення на пропуск через державний кордон України зазначених громадян без наявних правових підстав та відповідних документів та не виконала вимоги доручення уповноважених державних органів стосовно вищезазначених громадян.

Виходячи з вищевикладеного дані факти стали можливими внаслідок невиконання вимог:

- абзаца 4 пункту 11 статті 2 розділу ІІ «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 № 1261;

- пункту 2 статті 6 розділу ІІ «ПОРЯДКУ дій уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України в разі виявлення в пунктах пропуску через державний кордон України та контрольних пунктах в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї осіб, стосовно яких надано доручення, та порядок взаємодії органів охорони державного кордону з уповноваженими державними органами, які надали доручення» затвердженого наказом МВС України від 23.06.2017 № 535, тобто старший лейтенант ОСОБА_1 недбало поставилась до військової служби в умовах особливого періоду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, проте її представник адвокат Кузьменко М.Б. надав суду заперечення, у яких вказано, що протокол про адміністративне правопорушення від 04.06.2024 ПдРУ № 253350 складений начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б). Поряд з цим, матеріали справи повноважень на складання вказаного протоколу від командира військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 ), не містять.

Крім того, вказує, що при складенні протоколу допущено помилку при кваліфікації правопорушення (неправильно застосовано норми матеріального права).

Неправильне застосування норм матеріального права означає, що застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню, або суд неправильно витлумачив закон.

Залишено поза увагою, що ОСОБА_1 входила до складу наряду з охорони Державного кордону. Початок і кінець перебування в складі такого наряду визначається моментом отримання наказу на охорону державного кордону і доповіддю про повернення з наряду. Безпосередньо ОСОБА_1 виконувала обов`язки старшого прикордонних нарядів.

Глава 13-Б КУпАП «Військові адміністративні правопорушення» містить ст. 172-18, яка є спеціальною по відношенню до ст. 172-15 і передбачає відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення як умисно, так і з необережності спеціальним суб`єктом - особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, в порушення спеціального об`єкта - суспільних відносин у сфері охорони державного кордону України.

За аналогією за порушення правил несення прикордонної служби Кримінальним кодексом України передбачена відповідальність за ст. 419, яка є спеціальною по відношенню до ст. 425 КК України (недбале ставлення до військової служби). Таким чином не вірно встановлений предмет доказування.

На підставі викладеного провадження по справі просив закрити у зв`язку з відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративно правопорушення.

Відповідно до ст.268 КУпАП, присутність особи-правопорушника при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене у ч. 2 ст. 172-15 КУпАП не є обов`язковим, суд вважає, що справу можливо розглядати без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч. 2 ст. 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених у ст. 255 КУпАП.

Дослідивши матеріали, які надійшли до суду, суд приходить до висновку, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з таких підстав.

Особа, яка склала протокол серії ПдРУ № 253350 Е від 04.06.2024, дії ОСОБА_1 кваліфікувала, як правопорушення відповідальність за яке передбачена у ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Диспозиція ст. 172-15 КУпАП визначає склад правопорушення: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, у ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачено діяння, визначене в ч. 1 цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

В примітках до статті 172-13 КУпАП наведено поняття «військові службові особи», під якими розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має військове звання старший лейтенант займає посаду військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону, займає посаду начальника 1 групи ІПК віпс (тип А) впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) в/ч НОМЕР_2

Отже, солдат ОСОБА_1 входила до складу наряду з охорони Державного кордону. Початок і кінець перебування в складі такого наряду визначається моментом отримання наказу на охорону державного кордону і доповіддю про повернення з наряду. Безпосередньо ОСОБА_1 виконувала обов`язки старшого прикордонних нарядів, а відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державнго кордону, передбачена ст. 172-18 КУпАП.

При цьому ст. 172-18 КУпАП є спеціальною нормою по відношенню до ст. 172-15 КУпАП, яка є загальною

Дослідивши в судовому засідання протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається правопорушення, відповідальність за яке передбачена у ч. 2 ст. 172-18 КУпАП - порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого у ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

При цьому, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, (рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Неправильна кваліфікація порушення зумовлює складення протоколу за неналежне порушення і, відповідно, відсутність протоколу за вчинене правопорушення. Відповідно до цього провадження закривається з підстави відсутності події та складу правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого у ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, відтак провадження у справі підлягає закриттю згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.172-15,221,245,247-249,284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП, до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.Д.Анісімова