Справа №461/9633/24
Провадження №3/461/3524/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Кітов О.В., за участю представника митниці Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Чернівецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 03.08.2022 органом 7301, запис № 193,

за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України,-

в с т а н о в и в :

03.02.2023 року о 01:35 через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці на автомобілі реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням громадянина України ОСОБА_2 ввезено транспортний засіб марки «MAZDA», модель «PREMACY», номер кузова НОМЕР_4 з наданням митному органу як підставу для його ввезення наступних документів: закордонний паспорт НОМЕР_1 виданий 03.08.2022, лист звернення військової частини НОМЕР_5 від 01.02.2023 №42673, декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, в яких зазначено одержувачем військова частина НОМЕР_5 , реєстраційне свідоцтво на транспортний засіб DR/ НОМЕР_6 .

Листом Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України від 01.10.2024 року №17/8/6-3884нт Львівську митницю повідомлено про не підтвердження факту отримання товару гуманітарної допомоги (транспортний засіб марки «MAZDA», модель «PREMACY», номер кузова НОМЕР_4 ), а також повідомлено, що лист-звернення на ввезення даного транспортного засобу військовою частиною НОМЕР_5 не надавався. Отже, громадянином ОСОБА_2 було ввезено транспортний засіб марки «MAZDA», модель «PREMACY», номер кузова НОМЕР_4 на митну територію України в якості гуманітарної допомоги для потреб військової частини НОМЕР_5 , який в подальшому не передано та подано документи, що містять неправдиві відомості щодо одержувача гуманітарної допомоги.

Відповідно до ст. 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частинами 6 та 8 ст. 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно із ч. 4 ст. 266 Митного кодексу України у разі самостійного декларування товарів декларантом передбачену Митним кодексом України відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Відповідно до ст.1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 №1192-XIV гуманітарна допомога цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації». Безоплатна допомога (пересилка, виконання робіт, надання послуг) - надання гуманітарної допомоги без будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації донорам.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 №174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» передбачено, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою визначеною вказаною постановою Кабінету Міністрів України, без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Такі товари визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги та підлягають взяттю в установленому порядку на облік в Збройних Силах, правоохоронних органах, інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, або в інших суб`єктах, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону.

Відповідно до службової записки управління контролю та адміністрування митних платежів Львівської митниці щодо вартості предметів (транспортних засобів) від 25.11.2024 №15/15-02/45891, вартість транспортного засобу марки «MAZDA», модель «PREMACY», номер кузова НОМЕР_4 становить 700 євро, що станом на 03.02.2023 згідно з курсом НБУ відповідає сумі 28 120,68 грн.

З метою отримання пояснень від гр. ОСОБА_2 та прийняття ним участі у складанні протоколу про порушення митних правил Львівською митницею на його адресу скеровано лист від 10.10.2024 №20-03/20-03/10/27599, яким громадянину запропоновано прибути до Львівської митниці. Лист гр. ОСОБА_3 отримав, однак у вказані терміни не з`явився та про причини неявки не повідомив.

Таким чином, громадянином України ОСОБА_4 вчинено переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного контролю як підставу для такого переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Зазначені дії містять ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

ОСОБА_2 на розгляд справи не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи. Львівською митницею надіслано на адресу ОСОБА_1 копію протоколу про порушення митних правил та повідомлення про дату судового засідання. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не надходило.

Ч.10 ст. 494 МК України протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

Відповідно до ч. 4 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

У рішеннях Європейського суду з прав людини зазначається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» передбачено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка не з`явилася на виклик до суду, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Представник митниці в ході розгляду справи зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване, та до останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст. 483 МК України.

Заслухавши пояснення представника митниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 483 МК України відповідальність настає переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 №174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» передбачено, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою визначеною вказаною постановою Кабінету Міністрів України, без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Такі товари визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за явленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Факт митного правопорушення підтверджується: даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №1524/20900/24 від 28.11.2024 року; копією декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, поданою ОСОБА_5 ; листом Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України від 01.10.2024 року №17/8/6-3884нт, доповідною запискою, службовою запискою та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні митного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме останній вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Обставини, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, його особу, ступінь вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини і майновий стан, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, повно та всебічного дослідивши надані суду докази, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах встановлених санкцією ч. 1 ст. 483 МК України, у розмірі 50% вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил без конфіскації даного товару.

Відповідно до службової записки управління контролю та адміністрування митних платежів Львівської митниці щодо вартості предметів (транспортних засобів) від 25.11.2024 №15/15-02/45891, вартість транспортного засобу марки «MAZDA», модель «PREMACY», номер кузова НОМЕР_4 становить 700 євро, що станом на 03.02.2023 згідно з курсом НБУ відповідає сумі 28 120,68 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.483 519, 526 МК України, ст.ст.40-1, 283 КУпАП України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 % вартості товару в сумі, що становить 14060,34 грн., без конфіскації товарів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Олександр КІТОВ