Код суду 233 № 233/565/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Леміщенко О.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Лутугине Луганської області, громадянина України, проходить військову служби на посаді начальника медичного пункту 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання старший лейтенант, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 29.01.2024 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення ДНКС-2/206 від 25.01.2024 року, складений офіцером ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим лейтенантом ОСОБА_2 .

Відповідно до відомостей, викладених у протоколі, ОСОБА_1 обвинувачується у наступному (дослівно): «Військовослужбовець військової служби за контрактом старший лейтенант ОСОБА_1 24.01.2024 року недбало поставився до виконання своїх обов`язків військової служби, які визначені ст. 59, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині контролю за особовим складом підрозділу, забезпечити виконання розпорядку дня особовим складом підрозділу, вжити заходів для запобігання вчиненню правопорушень військовослужбовцями. Замість належного виконання своїх службових обов`язків не простежив за вживанням спиртних напоїв підлеглими, не простежив за дотриманням дисципліни, а саме молодшим сержантом ОСОБА_3 ».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП як недбале ставлення до виконання обов`язків військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав, відмовився давати пояснення на підставі ст. 63 Конституції України.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідноюумовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Положеннями статей 251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин справи у їх сукупності, керуючись законом, правосвідомістю.

Зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Судовий розгляд повинен провадитися в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

В якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, до суду надано:

- інформацію, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення ДНКС-2/206 від 25.01.2024 року;

- копію посвідчення офіцера НОМЕР_2 на імя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- письмове пояснення ОСОБА_1 від 25.01.2024 року, в якому він зазначив, що 24.01.2024 року він, начальник медичного пункту 2 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 старший лейтенант медичної служби, на ранковому шикуванні о 06-00 год. виявив відсутність молодшого сержанта ОСОБА_3 . Спроби вийти на зв`язок не дали результатів, оскільки у н.п. Маркове немає мобільного зв`язку. По месенджеру «WhatsApр» о 08-00 молодший сержант ОСОБА_3 вийшов на зв`язок і передав, попав у ДТП. Одразу після цього він звернувся до штабу батальйону і доповів про ситуацію. В час з 06-00 по 08-00 він дав команду старшому солдату ОСОБА_4 подавати військовослужбовця Мержієвського М.Ю у СЗЧ. Військовослужбовець проживав один у підвальному приміщенні у 20-30 м від його підвального приміщення. До нього вночі він не заходив. Про те, що він бажає виїхати з підрозділу за гуманітарною допомогою, його не було відомо;

- роздруківкою доповіді командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 від 24.01.2024 року №01/0989/11192нт про самовільне залишення військовослужбовцем ОСОБА_3 військової частини НОМЕР_1 без будь-якого підпису;

- роздруківкою довідки №949 про дорожньо-транспортну пригоду у Збройних Силах України, обліковане у період з 00-00 год. 24.01.2024 року по 00-00 год. 25.01.2024 року, без будь-якого підпису.

Оцінюючи надані докази з точки зору належності і допустимості, суддя визнає роздруківку доповіді командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 від 24.01.2024 року №01/0989/11192нт про самовільне залишення військовослужбовцем ОСОБА_3 військової частини НОМЕР_1 та роздруківку довідки №949 про дорожньо-транспортну пригоду у Збройних Силах України, обліковане у період з 00-00 год. 24.01.2024 року по 00-00 год. 25.01.2024 року недопустимими доказами та не бере до уваги, оскільки вказані документи (їх копії) не містять обов`язкових реквізитів підписів посадових осіб, які їх склали або завірили їх копії, печаток.

Частиною 2 статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

До протоколу не долучено будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 24.01.2024 року реально міг здійснювати персональний контроль за переміщенням та поведінкою молодшого сержанта ОСОБА_3 , був обізнаний про його самовільне залишення військової частини, мав реальну можливість запобігти цьому та не вжив щодо цього відповідних заходів реагування.

Суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Виходячи із змісту ст. 8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, положення ст. 62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 знав про вчинення молодшим сержантом ОСОБА_3 грубого порушення військової дисципліни, мав реальну можливість запобігти цьому та свідомо не вчинив для запобігання цьому будь-яких дій, застосовуючи норми ст. 62 Конституції України, в якій зазначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, суддя доходить висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази недбалого ставлення ОСОБА_1 до військової служби.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя О.О. Леміщенко