Справа № 690/192/24
Провадження № 3/690/101/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року м. Ватутіне

Суддя Ватутінського міського суду Черкаської області Здоровило В.А., з участю адвоката Токар О.М., розглянувши матеріали, які надійшли із Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в:

до Ватутінського міського суду Черкаської області із Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП, які були об`єднані в одне провадження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №048040 від 05.03.2024 ОСОБА_1 05.03.2024 о 13 год. 15 хв. в м. Ватутіне, Звенигородського району, Черкаської області по вул. Шевченка керувала автомобілем марки «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» під відеозапис, результат 0.57 проміле, чим порушила вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №048314 від 14.03.2024 ОСОБА_1 10.03.2024 о 20 год. 00 хв. в м. Ватутіне, Звенигородського району, Черкаської області по вул. Береговій, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням та скоїла зіткнення з деревом. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №339456 від 14.03.2024 ОСОБА_1 10.03.2024 о 20 год. 30 хв. в м. Ватутіне, Звенигородського району, Черкаської області по вул. Береговій, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_1 скоїла зіткнення з деревом, після чого залишила місце ДТП, чим порушила вимоги п. 2.10 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 заперечила фактичні обставини справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та не визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснила, що 05.03.2024 вона не керувала транспортним засобом, на момент коли біля її автомобіля зупинився автомобіль з працівниками поліції . ЇЇ автомобіль марки «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_1 був припаркований біля будинку по вул. Шевченка в м. Ватутіне, Звенигородського району, Черкаської області, в якому вона проживає. В ході розмови з працівником поліції, який пред`являв їй претензії щодо швидкої їзди та не увімкнення покажчиків повороту, на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ на автомобіль, вона надала документи. Однак поліцейський зазначив, що від неї іде якийсь запах та запитав чи не вживала вона алкогольні напої. На, що вона відповіла, що не вживала. Тоді поліцейський запропонував їй продути якийсь прилад добровільно та надав їй трубочку, яка була в пакеті. Пакет вона розпечатала та надала поліцейському трубочку, яку він вставив у прилад та запропонував продути. Вона продула, однак як зазначив поліцейський щось не спрацювало і запропонував продути ще раз. Вона продула і поліцейський сказав, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння та перевищує допустиму норму в три рази. З чим вона була не згідна.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння їй працівниками поліції не було роз`яснено. Працівники поліції причин проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та її прав, передбачених діючим законодавством, їй не роз`яснили. Чим грубо порушили її права.

Адвокат Токар О.М. просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки належних доказів керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 до справи не додано. Додані працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення письмові докази та відеофайли мають суттєві розбіжності та не відповідність події. А також просить на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши ОСОБА_1 , її адвоката Токар О.М. та дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суддя дійшов висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні було досліджено відеозаписи з нагрудного відеореєстратора поліцейського та відеореєстратора автомобіля, на яких різними файлами зафіксовано спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 .. Відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано події, що відбувалися 05.03.2024 за участю ОСОБА_1 не підтверджує, що вона керувала автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, та була законно зупинена працівниками поліції, відеозапис не містить жодного моменту, на якому б було зафіксовано рух транспортного засобу або факт керування. Крім того поліцейським на відеозаписі не зафіксовано роз`яснення прав ОСОБА_1 , порядок проходження тесту, не повідомлено яким приладом він буде проведений та не надано для ознайомлення документів його дійсності. Не зафіксовано цілісність упаковки та її номер та термін придатності, не зафіксовано нульовий показник алкотестера «Драгер» перед початком огляду та не зафіксовуй результат огляду. Не роз`яснено можливість повторного проходження тесту. Що вказує на грубе порушення поліцейськими прав ОСОБА_1 , а також про грубе порушення відомчих інструкцій щодо фіксації адміністративного правопорушення. З відео фіксації видимих ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 також не вбачається.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Відповідно до п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

В рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

За таких обставин, вважаю, що в матеріалах справи відсутні достатньо переконливі, чіткі та узгоджені між собою висновки чи схожі неспростовні презумпції факту щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто не доведена обов`язкова складова об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази цього та має місце істотне порушення процедури проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі №536/1703/17 (провадження № К/9901/3839/17).

Відтак, із урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справа про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Протоколи про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4, 124 КУпАП мають таке формулювання, як дата, час і місце правопорушення. Отже, враховуючи дати вчинення правопорушень, строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 закінчилися.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Стаття 247 КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вказаними нормами не передбачено можливості суду визначати ступінь вини та винність особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності. Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, унеможливлюють встановлення суспільної небезпечності (шкідливості) діяння, протиправності, карності, вини особи.

Науково-консультативна рада при ВАСУ дійшла висновку, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями. Прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Таким чином, відповідно до Узагальненого науково-консультативного висновку НКР при ВАСУ, оприлюдненого 7 листопада 2017 року, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Оскільки на день розгляду справи закінчився визначений законом строк накладення адміністративного стягнення, провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4, 124 КУпАП підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, то судовий збір не підлягає стягненню.

Керуючись ч. 2 ст. 38, 122-4, 124, 130, 247, 256, 268, 278 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду, через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.А. Здоровило