Справа № 456/5464/24
Провадження № 3/456/2483/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

20 грудня 2024 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , сержанта з матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 (на час вчинення адміністративного правопорушення), учасника бойових дій,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Сержант ОСОБА_1 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, 14.10.2024 о 15:30 перебував на території військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, зазначивши, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував, від проходження огляду не відмовлявся. Протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням чинного законодавства та не відповідає фактичним обставинам події, а в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення він не підписував.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Кісілем Р.-В.В. подано клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, оскільки ОСОБА_2 ставиться під сумнів автентичність його підписів у протоколі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-20 КУпАП адміністративним правопорушенням є розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП адміністративним правопорушенням є дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Сержант ОСОБА_1 , військовослужбовець, призваний по мобілізації, був сержантом з матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 (на час вчинення адміністративного правопорушення).

Відповідно до абзацу 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з абзацом 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Верховною Радою України затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію».

Враховуючи зазначене, на даний час в Україні діє особливий період.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В судовому засіданні встановлено, що сержант ОСОБА_1 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, 14.10.2024 о 15:30 перебував на території військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Незважаючи на невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за вище викладених обставин, вина ОСОБА_1 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про військове адміністративне правопорушення серії А4925 № 01136 від 15.10.2024, відповідно до якого сержант ОСОБА_1 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, 14.10.2024 о 15:30 перебував на території військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків. Зауважень щодо протоколу та окремих пояснень щодо обставин на час складання протоколу ОСОБА_1 не надавалося;

- актом фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду від 14.10.2024, відповідно до якого 14.10.2024 о 15:45 в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сержанту ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичне обстеження на предмет підтвердження чи спростування факту перебування на військовій службі в стані алкогольного сп`яніння, від чого він відмовився вїхній присутності;

- показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в судовому засіданні підтвердили обставини, наведені в протоколі, а саме те, що сержант ОСОБА_1 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, 14.10.2024 о 15:30 перебував на території військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в їх присутності.

Вищевикладені докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, так як він алкогольних напоїв не вживав, у стані алкогольного сп`яніння не перебував, протоколу не підписував, у зв`язку з чим останній просить призначити почеркознавчу експертизу чи закрити провадження відносно нього з цих підстав, оскільки такі спростовуються матеріалами справи, показаннями свідків та розцінюються як такі, що надані з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Так, при розгляді справи було допитано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які будучи попередженими про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384, 385 КК України, підтвердили обставини, наведені в протоколі про військове адміністративне правопорушення, та зазначили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в їх присутності, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення в присутності ОСОБА_1 , який ним підписано.

Відтак суд не вбачає підстав для призначення почеркознавчої експертизи, а клопотання про її призначення розцінює як таке, що подане з метою затягування розгляду справи та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема в справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає доведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, тобто вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у виді штрафу. Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Разом з тим, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Так, з долученого до матеріалів справи посвідчення серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, а тому останній підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст. 23, 33, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

ОСОБА_1 згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити від сплати судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.В.Гула