Провадження № 3/175/9484/24
Постанова

Іменем України

23 грудня 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Ребров С.О., розглянувши матеріали, що надійшли з ДПП УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

в с т а н о в и в:

20 вересня 2024 року о 13-55 годині водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 2106 державний номер НОМЕР_1 рухаючись по автодорозі Т 04 02 з боку вулиці Академіка Корольова в напрямку села Соколове Дніпровського району Дніпропетровської області, в районі вулиці Студентської села Олександрівка виконуючи маневр повороту ліворуч допустив зіткнення з автомобілем Шевроле Нубіра державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмовані ОСОБА_1 і пасажир ОСОБА_3 .

Тобто водій ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 16.13 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання з`явився, вину визнав.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в п.41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

За приписами ч. 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного, що провина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП за вказаних у адміністративному протоколі обставин підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 156126 від 22 жовтня 2024 року та схемою місця дорожньо-транспортної пригоди із якої убачається, що через порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту п. 16.13 ПДР сталася ДТП, поясненнями.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожний наведений вище письмовий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним письмовим доказам, оскільки вони узгоджуються між собою.

Враховуючи характер і наслідки вчиненого правопорушення, а також особу ОСОБА_1 , відносно якого відсутні відомості щодо притягнення до адміністративної відповідальності за інші правопорушення на транспорті, суд також враховує те, що ОСОБА_1 вчинив порушення Правил дорожнього руху України, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення, приходить до переконання, піддати його мірі адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом (ст. 40-1 КУпАП).

Згідно ст. 4 Закону України про «Судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатної особи у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 7, ч.1 ст. 40-1, 124, 251, 280 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

З урахуванням частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП та примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої, служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в розмірі 1 700,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави суму судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. (отримувач: ГУК у Дн-кій обл/ОТГсмтСлобож/22030101, код отримувача за банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), рахунок отримувача UA00004457, «00» Без деталізації за відомчою ознакою).

Копію постанови для відома вручити ОСОБА_1 , та направити начальнику ДПП УПП в Дніпропетровській області.

Крім того, копію постанови в частині сплати суми штрафу та судового збору, у разі добровільної несплати, для примусового виконання, направити до відповідного відділу ДВС України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Постанова набрала законної сили ___ ____________ 2024 року.

Суддя С.О. Ребров