Номер провадження: 33/813/2645/24
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., адвоката Дігуляр В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення на неї стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2024 року визнано ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів у сумі 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, строком на один рік. На підставі ст. 5 ч. 1 п. 9 Закону України «Про судовий збір» звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору.

З вказаної постанови вбачається, що 02.05.2024 року о 01:30 год. по вул. Ак. Корольова, 94 в м. Одесі, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Lexus LS 460 державний номер НОМЕР_1 , порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, перебуваючи в стані сп`яніння, а саме під дією лікарських препаратів. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога та підтверджується висновком №001422 від 02.05.2024 року де лікар нарколог зробив запис про відмову від проходження огляду у повному обсязі в присутності двох свідків.

Працівниками поліції було кваліфіковано дії ОСОБА_1 , як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)оформлення протоколу відбувалося із грубим порушенням порядку його складання та у подальшому викладенню фактів в ньому;

2)не можна погодитися з висновками суду першої інстанції, з підстав того, що судом взагалі не не надано оцінку та не спростовано аргументи викладені в запереченні до протоколу;

3)висновок та протокол були складені поза межами строків передбачених ст.. 266 КУпАП та порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

4)факт складання висновку у медичному закладі спростовує факт відмови від проходження огляду, так як огляд проводився, що підтверджується відеозаписом;

5)в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія;

6)в матеріалах справи відсутній акт огляду на підставі якого було зроблено висновок; у протоколі відсутні підписи свідків.

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Дігуляра В.В., дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На переконання апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції, всупереч ст. 251, 252 КУпАП з достатньою повнотою не дослідив та не перевірив докази у справі, що призвело до помилкових висновків в їх оцінці на предмет допустимості та достовірності, як доказів у справі та необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №905628 від 02.05.2024 року, вбачається, що 02.05.2024 року о 01:30 год. в м. Одеса по вул. Ак. Корольова, 94, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Lexus LS 460 державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані сп`яніння, а саме під дією лікарський препаратів. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога та підтверджується висновком №001422 від 02.05.2024 року, де лікар нарколог зробила запис про відмову від проходження огляду у повному обсязі в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.. Також в протоколі самою ОСОБА_1 зазначено, що їхала з лікарні, пред`явила документи з лікарні, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлялася, Драгер показав 0 ‰. Привезли до лікарні, випила два літри води, здати аналіз біологічного середовища (сечі) фізично не змогла. Біологічне середовище (кров) брати відмовились. Взяти аналіз катетером також відмовились. ОСОБА_1 є інвалідом другої групи.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 3 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів визначений розділом III «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», згідно якого перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (пункті).

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (пункт 3).

Згідно пунктів 16, 20, 22 розділу ІІІ Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Апеляційним судом встановлено, що в ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення були допущені істотні порушення положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст. 266 КУпАП.

З апеляційної скарги, пояснень представника ОСОБА_1 , наданих апеляційному суду у судовому засіданні, а також з матеріалів справи, наданих та досліджених відеозаписів вбачається, що 02.05.2024 року приблизно о 01:30 год в м. Одеса по вул. Ак. Корольова працівниками поліції було зупинено транспортний засіб Lexus LS 460 державний номер НОМЕР_1 за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 . Оскільки під час бесіди із працівником поліції у останнього виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння їй було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 намагалась пояснити працівнику поліції, що її мова така млява тому, що вона робила операцію на зуби. Однак від огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлялася. Пройшовши огляд за допомогою приладу Драгер, тест показав, 0,0‰. Тобто ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не перебувала. Також в розмові, ОСОБА_1 повідомила працівникам поліції, що вона є інвалідом другої групи. Працівник поліції, повідомив ОСОБА_1 , що якщо вона не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, то мабуть в неї щось інше. І в подальшому пропонує їй проїхати до медичного закладу для проведення огляду перебування останньої під дією лікарський препаратів. Пояснення ОСОБА_1 про те, що вона не вживає заборонених для керування апаратів до уваги працівником поліції не було взято. ОСОБА_1 погодилась поїхати до медичного закладу до лікаря нарколога. Прибувши до медичного закладу, лікар повідомив ОСОБА_1 про те, що їй необхідно здати на аналіз біологічне середовище а саме сечу. Оскільки у ОСОБА_1 не було фізіологічної потреби, вона вийшла із медичного закладу і почала пити воду. ОСОБА_1 впила приблизно два літри води, однак фізіологічної потреби у неї не виникло.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 перебував в медичній установі тривалий час. Виконувала всі вказівки лікаря. Лікарем було проведено зовнішній огляд ОСОБА_1 . Далі вбачається, що ОСОБА_1 просила лікарів щоб вони відібрали у неї інші зразки біологічного середовища, наприклад взяли на дослідження кров. Однак, лікар відмовив.

Отже, апеляційний суд вважає, що вказівка в медичному висновку № 001422 від 02.05.2024 року та в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №905628 від 02.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду в медичній установі не кореспондується з відеозаписом події.

Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 14 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Пунктами 12, 13 розділу ІІІ Інструкції визначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ вказаних у п. 12 цього розділу.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 наполягав на тому, що в медичній установі ОСОБА_1 не відмовлялась здати біологічне середовища, а навпаки просила лікарів, щоб вони або допомогли здати аналіз сечі за допомогою катетера, або взяли інше біологічне середовище кров.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення ААД №905628 від 02.05.2024 року вказано, що ОСОБА_1 керувала своїм транспортним засобом в стані сп`яніння, а саме під дією лікарських препаратів, у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.05.2024 року, за №001422 вказано, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовилась у повному обсязі.

Однак зазначена вказівка не кореспондується з відеозаписом перебування ОСОБА_1 в медичній установі, з якого вбачається, що остання не ухилялася від проходження огляду, а навпаки всіляко намагалася його пройти.

Крім того, в порушення вимог Інструкції ОСОБА_1 не було запропоновано надати для дослідження таке біологічне середовище, як слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя та рук, а також крові.

Отже, при вказаних обставинах, медичний висновок №001422 від 02.05.2024 року не може бути прийнятий судом як доказ винних дій ОСОБА_2 , пов`язаних з відмовою від медичного дослідження.

Таким чином, вказівка в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №905628 від 02.05.2024 року на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан перебування під дією лікарських препаратів не знайшла свого підтвердження в матеріалах справи, також не знайшла свого підтвердження і вказівка висновку медичного огляду №001422 від 02.05.2024 року на те, що ОСОБА_1 відмовився від огляду в повному обсязі.

Тому, апеляційний суд також критично відноситься до письмових пояснень свідків, оскільки вони не могли стати свідками відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, а могли лише засвідчити факт того, що остання не була спромозі здати те біологічне середовище, яке сказав лікар.

Відповідно до пункту 22 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, складений з порушенням вимог цієї інструкції, є недійсним, а тому не може бути належним доказом вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що медичний огляд ОСОБА_1 на перебування під дією лікарських препаратів було проведено з порушенням вимог законодавства, що дає підстави вважати висновок медичного огляду №001422 від 02.05.2024 року недійсним.

Інших належних та допустимих доказів, які б об`єктивно доводили той факт, того що ОСОБА_1 керувала автомобілем під дією лікарських препаратів, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Згідно ст.ст.9,245,252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Однак, суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 даним порушенням закону та фактичним обставинам не надав належної оцінки, через що прийшов до помилкового висновку про доведеність вини останньої та наявність складу адміністративного правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року №12- рп/2011у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину (правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні апеляційним судом у судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у адміністративній справі, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова