Справа № 366/1811/24
Провадження №3/366/1416/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024 смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 1 (смт. Іванків) Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

18.06.2024 справа надійшла до суду.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 100394 від 08.06.2024 слідує, що 06.06.2024, приблизно о 23 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 неналежним чином виконує батьківські обов`язки, а саме перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння залишила без догляду двох неповнолітніх дітей, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні правопорушення визнала, щиро розкаялась та пояснила, що такий вчинок вона допустила перший і останній раз, просила суворо не карати.

Розглянувши справу, суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов проживання і виховання неповнолітньої дитини.

Із матеріалів справи не встановлено обставин, які б виключали її адміністративну відповідальність.

Її провина у вчинені адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 100394 від 08.06.2024;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 08.06.2024;

- документами, які посвідчують спорідненість ОСОБА_1 як матері дітей.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , суддя визнає щире розкаяння винної.

Обставин, які обтяжують відповідальність, суддею не встановлено.

Суддя враховує особу ОСОБА_1 , яка до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП притягається вперше, провину у вчиненому визнала, щиро розкаялась та зобов`язалась стати на шлях виправлення, а це на переконання судді істотно знижує суспільну небезпечність вчиненого правопорушення.

Слід врахувати, що батьки в силу виконання роботи та зайняття іншими справами, необхідними для належного утримання своєї сім`ї не завжди можуть слідкувати за вчинками своїх дітей, які можуть піддатись негативному впливу від оточуючих. Профілактика поведінки дітей від такого впливу і їх виховання є обов`язком батьків, тому останнім потрібно більш ретельно приділяти увагу щодо виховання дітей та формування в них моральної свідомості, сприяти їх духовному розвитку.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

У листі Міністерства юстиції України від 02.08.2013 року № 6802-0-4-13/11, зазначено, що стосовно малозначності вчиненого адміністративного правопорушення відповідно до статті 22 КУпАП, ця обставина може бути підставою для звільнення порушника від адміністративної відповідальності. При цьому, в КУпАП відсутні визначення поняття «малозначність правопорушення» та його ознаки. У кожному конкретному випадку орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, самостійно вирішує питання про визнання діяння малозначним.

Вирішення питання про застосування положень ст. 22 КУпАП суддя вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено.

Проте, у кожному конкретному випадку суддею має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Сфера застосування статті 22 КУпАП поширюється саме на орган, уповноважений вирішувати справу (у цьому випадку суд). Такі висновки наведені у Постанові Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 266/3228/16-а.

Стаття 184 КУпАП не входить до переліку відмітки ст. 22 КУпАП як стаття, за якою малозначність не може бути застосована.

З аналізу долучених до протоколу про адміністративне правопорушення доказів у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що в цьому випадку наслідки вчинення адміністративного правопорушення є малозначними, оскільки діями ОСОБА_1 не спричинено значної шкоди суспільним інтересам, у неї наявні обставини, які пом`якшують відповідальність та відсутні обставини, які її обтяжують, а її дії, які підпадають під ознаки адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП за обставин, які відображені у матеріалах справи, не є такими, які вимагають накладати адміністративне стягнення.

Суддя переконана, що накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у цьому випадку буде зайвим та пригнітить її моральний стан, що може негативно вплинути на її самовиховання, а тому, їй слід надати можливість виправитись без накладення стягнення.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку про застосування у цьому випадку положень ст. 22 КУпАП та оголошення усного зауваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.

Керуючись ст.ст. 22, 184, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та в силу ст. 22 КУпАП, звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її вручення.

Суддя Н.П. Слободян