П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ікорська Є. С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

23.09.2023 року о 01:45 год. за адресою: просп. Правди, 47, м. Київ, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мовлення. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

31.10.2023 ОСОБА_1 у судовому засіданні просив відкласти розгляд справи, з наданням можливості ознайомитись із матеріалами справи. 20.11.2023 ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. На адресу суду надійшло клопотання від захисника про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи, оскільки договір з клієнтом укладено 17.11.2023. 07.12.2023 ОСОБА_1 та його захисник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були належним чином повідомлені. На адресу суду надійшло клопотання від захисника про відкладення розгляду справи, оскільки адвокатом подано адвокатські запит, на які відповіді не отримано до того часу, однак будь-яких підтверджуючих документів до клопотання не долучено. 18.12.2023 ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. На адресу суду надійшло клопотання від захисника про відкладення розгляду справи, у зв`язку із хворобою дитини. З метою дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП судові засідання відкладались неодноразово.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що дійсно 23.09.2023 о 01:45 год. перебував на заправній станції, чекав поки його забере дружина. Приїхав він о 22:00 год. зустрітися з друзями, купили алкоголь і пішли у двір за АЗС. Вживав алкоголь, горілку, грам 200-250. Друзі пішли додому, а він повернувся на заправку, щоб дружина його забрала, сів в машину і хвилин 10 там сидів, двигун був заведений, бо він заряджав телефон, йому подзвонив ОСОБА_2 і сказав, що його затримали поліцейські і везуть у райвідділок, попросив його почекати, він прочекав його годину, вони ще поспілкувалися, він подзвонив дружині і до них під`їхали патрульні.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Папазова Г. А. подала письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. У обґрунтування покликається на те, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування транспортним засобом ОСОБА_3 , а тому він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні допитаний за клопотанням захисника свідок ОСОБА_4 пояснив, що 23.09.2023 приблизно о 22:00 год. він з ОСОБА_5 прибули на заправку «UPG», що знаходиться біля ТЦ «Ретровіль», потім до них під`їхав ОСОБА_6 на автомобілі Toyota Camry. Вони вирішили посидіти на майданчику за заправкою, взяли випити горілки. Ближче до комендантської години вирішили, що потрібно роз`їжджатися. Їх з товаришем забрали працівники поліції до відділку, що знаходиться по вул. Свободи, 40 у м. Києві. Він набрав ОСОБА_1 , щоб той почекав їх на заправці, оскільки його мала забрати дружина. У відділку просиділи приблизно годину. Коли їх відпустили, то вони повернулись на заправку, сіли в автомобіль Toyota Camry ОСОБА_1 , поговорили, він набрав дружину, у нього виключився телефон, тому автомобіль був заведений, щоб зарядити його. У цей час під`їхали поліцейські і почали говорити, що вони їхали, а вони в свою чергу казали їм, що стояли.

При винесенні постанови стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права практику Європейського суду з прав людини.

Так Європейський суд з прав людини 06 жовтня 2022 року (заява № 13063/18) у справі «Бантиш та інші проти України» констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з небезсторонністю суду з огляду на відсутність сторони обвинувачення, тобто, прокурора, під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

У той же час 16 листопада 2023 року Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Фігурка проти України» констатував, що відсутність прокурора на засіданні в суді може викликати обґрунтовані сумніви щодо об`єктивної неупередженості цього суду чи іншим чином вплинути на справедливість провадження.

З огляду на наведене, для розгляду указаного адміністративного матеріалу про дату, час і місце судового засідання повідомлено прокурора, проте останній у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Неявка у судове засідання прокурора не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний, зокрема, виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР - ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до п. п. 67, 68 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 9901/159/19 водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 522403 від 23.09.2023, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та DVD-диском з відеозаписами.

Відповідно до направлення від 23.09.2023, у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, у результаті чого останнього було направлено у КНП КМНКЛ «Соціотерапія» для виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається із відеозапису з нагрудної камери № 477749, о 01:51 год. 23.09.2023, під час комендантської години, на АЗС працівник поліції підходить до зведеного автомобіля, з водійського місця виходить чоловік, одягнутий у футболку поліцейської форми зі знаками розрізнення спецзвань Національної поліції України. Працівник поліції підійшов до водія, запитав, чи все добре, на що водій відповів, що так, на запитання працівника поліції, чи тверезі, водій відповів, що так та зазначив, що забрав свого друга п`яного. На запитання працівника поліції до водія, чи тверезий він, останній зазначив: «Ви ж свій», після чого сказав, що звичайно тверезий, приїхав друга забрати. На вимогу працівника поліції водій видихнув повітря з порожнини рота. На вимогу працівника поліції пред`явити документи, водій повідомив, що у нього немає посвідчення водія. Працівником поліції зазначено, що водій одягнув поліцейську форму (футболку), а на низ одягнув джинси. Встановлено, що водій є працівником Святошинського УП, обіймає посаду дільничного. Водій заглушив автомобіль. Водій зазначив, що вони нікуди не їхали, однак працівник поліції запитав у людей, які стояли поряд, чи приїхав водій на АЗС, на що останні підтвердили, що так. О 01:53 год. інспектор запропонував водію пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що водій вказав, що не буде проходити. Інспектор запитав у водія, як він опинився на заправці, на що водій вказав, що його товариш зателефонував і попросив приїхати забрати, на запитання працівника поліції, чому водій керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, останній повідомив, що «якось так получилося». Працівник поліції намагався встановити особу водія, однак останній відмовлявся називати свої дані. О 01:59 год. працівником поліції запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що водій відмовився, інспектор запропонував проїхати до лікаря-нарколога для встановлення стану сп`яніння водія. Водій відмовлявся надавати своє службове посвідчення. Працівником поліції виявлено службове посвідчення у автомобілі, водій пред`явив його, встановлено особу водія - ОСОБА_1 . О 02:12 год втретє працівником поліції запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що водій відмовився, у лікаря-нарколога проходити огляд на стан сп`яніння водій також відмовився. Інспектором роз`яснено, що на водія буде складено адміністративний матеріал за ст. 130 КУпАП, за порушення Правил дорожнього руху, п. 2.5. О 02:16 год. працівник поліції запитав у працівника АЗС, чи бачив той, як автомобіль заїжджав на територію заправки, на що працівник заправки - ОСОБА_7 підтвердив, що автомобіль Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , заїжджав на територію АЗС, пояснив, що в автомобілі водій був сам, хлопці були на заправці, мабуть чекали його. Зафіксовано процедуру ознайомлення водія з протоколом про адміністративне правопорушення. О 02:46 год. інспектор повідомив водія, що той не має права керувати транспортним засобом протягом доби.

Із нагрудної камери № 472859 вбачається, що зафіксовані ті ж події, що мали місце 23.09.2023 у період з 01:51 год. до 03:54 год. за адресою: просп. Правди, 47, м. Київ.

Отже, факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння ОСОБА_1 підтвердив своєю відповіддю «якось так получилося» на запитання працівника поліції, чому він керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Також слід звернути увагу на той факт, що автомобіль Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , знаходився на момент прибуття поліцейських безпосередньо посередині АЗС у напрямку виїзду, із увімкненим світлом фар, мотор заведений, всередині два пасажири, при цьому пасажир на передньому пасажирському сидіння пристебнутий паском безпеки. Положення автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , на території АЗС вказує на той факт, що він не був запаркований, адже був розташований перпендикулярно до виїзду від колонок, посередині заправки, та не перебував у крайньому положенні до будівлі АЗС.

Щодо версії з заведенням двигуна у зв`язку з необхідністю зарядити мобільний телефон в очікуванні дружини, яка повинна була за ним приїхати під час комендантської години, то на відеозаписі видно, що ОСОБА_1 заглушив двигун на вимогу поліцейського, про очікування дружини на відеозаписі ані ОСОБА_8 , ані свідок ОСОБА_4 не зазначали, навпаки ОСОБА_1 сказав, що хоче «забрати додому хлопців» та на питання поліцейського, чому керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповів: «якось так получилося».

Окрім того, на вимогу ч. 1 ст. 266 КУпАП працівником поліції було відсторонено водія від керування транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери.

Слід відзначити, що відповідальність водія настає саме за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а тому факт відмови є визначальним для кваліфікації дій правопорушника за ст. 130 КУпАП.

Враховуючи відеозапис із нагрудних камер, а також пояснення свідка ОСОБА_7 на нагрудну камеру, твердження захисника ОСОБА_1 - адвоката Папазової Г. А. про відсутність доказів факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 не знаходять свого підтвердження та спростовуються.

Пояснення свідка суддя не бере до уваги, оскільки такі не узгоджуються з адміністративними матеріалами, а тому не відповідають дійсності.

Аналізуючи докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважаю, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, стимулювання його до правомірної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, вважаю за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 130, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя Єлізавета ІКОРСЬКА