Справа № 446/2035/24 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 33/811/1545/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі

судді - Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою захисника Пасічника О.О. на постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 09 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 09 жовтня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок) судового збору на користь держави.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 30.08.2024 о 00 год. 53 хв. в с. Дернів Львівського району Львівської області, керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN TIGUAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді захисник Пасічник О.О. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на такі доводи: в матеріалах справи відсутні достовірні докази про правові підстави зупинки транспортного засобу, які передбачені ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»; відсутні докази, що інформація щодо скоєння адміністративного правопорушення реєструвалася в журналі єдиного обліку відділу поліції, що є порушенням розділу II пункту «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом МВС України №100 від 08.02.2019»; відсутність в протоколі даних (назва, модель, серія і номер) засобу відеофіксації, яким працівники поліції здійснювали відеозйомку; відеозапис події не безперервний; з наявних матеріалів не вбачається, що при складанні протоколу співробітниками поліції ОСОБА_1 роз`яснювалися його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; у матеріалах справи відсутній акт тимчасового затримання транспортного засобу у відповідності до ст. 265-2 КУпАП.

Вважає, що суддя безпідставно відмовив у задоволенні клопотання захисника про направлення справи № 446/2035/24 до Радехівського районного суду Львівської області для об`єднання в одне провадження зі справою № 451/1306/24 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що працівники поліції, порушивши вимоги ст. 265-2 КУпАП (справа № 451/1306/24) фактично спровокували ОСОБА_2 до продовження вчинення правопорушення, якщо припустити, що порушник перебував у стані алкогольного сп`яніння, та, відповідно, створював загрозу безпеці руху.

На думку захисника, у зв`язку з тим, що у Радехівському районному суді Львівської області розглядатиметься справа про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом, винесення Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області рішення про позбавлення ОСОБА_2 керування транспортним засобом не можливо буде виконати.

Окрім цього звертає увагу, що ОСОБА_1 двічі буде притягнуто за одне правопорушення, оскільки вважає, що ОСОБА_1 протягом часу з 23.30 год. 29.08.2024 по 01.40 год. 30.08.2024 вчинив одне правопорушення, яке складається з двох епізодів, а тому справа повинна була розглядатися в одному провадженні.

ОСОБА_1 , захисник Пасічник О.О. у судове засідання 20.12.2024 не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, причини своєї неявки суд не повідомили і клопотання про відкладення розгляду справи не подали.

Так судове засідання призначалось судом апеляційної інстанції на 10:00 год. 25 листопада 2024 року, однак ОСОБА_1 , захисник Пасічник О.О. у судове засідання не прибули. Захисник Пасічник О.О. подав клопотання про відкладення розгляду справи зазначивши, що зайнятий в іншому судовому засіданні. Клопотання захисника Пасічника О.О. було задоволено, апеляційний розгляд відкладено на 10:30 год. 20 грудня 2024 року.

Однак 20 грудня 2024 року ОСОБА_1 , захисник Пасічник О.О. вдруге не з`явились в судове засідання, причини своєї неявки апеляційному суду не повідомили та клопотання про відкладення розгляду справи не подали.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 , захисник Пасічник О.О. належним чином та завчасно були повідомлені про час та місце судового розгляду, однак жодного разу не прибули до апеляційного суду. Натомість захисник подавав клопотання про відкладення розгляду справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , захисник Пасічник О.О. не виявили належної зацікавленості у розгляді справи та протягом тривалого часу не з`являлися, до апеляційного суду. Незацікавленість з розгляду своєї апеляційної скарги свідчить про зловживання учасниками справи процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, розгляд апеляційної без участі ОСОБА_1 , захисника Пасічника О.О. не є порушенням права особи на доступ до правосуддя, тому що суд розцінює їх дії, як зловживання учасником справи процесуальними правами, що спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення ОСОБА_1 , захисника Пасічника О.О. про судове засідання, та враховуючи вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у їх відсутності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2024 року серії ААД № 823149 (а.с. 3);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду (а.с. 5);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до якого ОСОБА_1 направлявся на огляд до Кам`янко-Бузької ЦРЛ та від огляду відмовимся (а.с. 6);

долученим до матеріалів відео на носії інформації (компакт-диску), яке дозволяє чітко встановити обставини справи, дії, поведінку та зміст розмови осіб (особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та поліцейського) на місці виявлення особи, та з яких беззаперечно вбачається висловлена ОСОБА_1 поліцейському відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме: на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі (а.с. 7);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА № 300146 від 30.08.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не відповідають дійсності доводи апелянта щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Як вбачається з відеозапису, а також з протоколу про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2024 року серії ААД № 823149 ОСОБА_1 о 00 год. 53 хв., тобто під час дії комендантської години, встановленої на території Львівської області на час воєнного стану.

За змістом Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також відповідно до Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ №573 від 08.07.2020 на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Перепустка - це виданий комендатурою документ, що надає особам, зокрема тим, які керують транспортними засобами, дозвіл на перебування в певний період доби на території, де запроваджено комендантську годину.

Контроль за дотриманням особами комендантської години здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту.

Під час дії комендантської години Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності.

Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину, в установленному законодавством порядку надано право, зокрема, перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, документи, що підтверджують законність перебування на території України, перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи, за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 №1456 уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Все вищевказане узгоджується із ст.ст. 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, за вказаних обставин зупинення поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 під час дії комендантської години і перевірка його документів є законними.

Доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апелянта про відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про технічний засіб, яким проводився відеозапис, апеляційний суд звертає увагу, що ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395, не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 протягом періоду з 23:30 год. 29.08.2024 по 01:40 год. 30.08.2024 вчинив одне правопорушення, яке складається з двох епізодів, а тому повинен нести відповідальність як за одне правопорушення, апеляційний суд відхиляє такі як безпідставні.

Як вбачається з матеріалів справи постановою Радехівського районного суду Львівської області від 14 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 визнаний виним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: ОСОБА_1 29.08.2024 о 23 год. 09 хв. в с. Стоянів, вул. Василя Стуса, 8, Шептицького району Львівської області керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN TIGUAN», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, нечітка мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР (протокол серія ААД №823653).

Також відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №823149 від 30.08.2024 ОСОБА_1 о 00:53 год. 30.08.2024 на автодорозі Н-1718км с. Дернів Львівського району Львівської області керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN TIGUAN», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР ( протокол серія ААД №823149).

За такого апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 29 серпня 2024 року та 30 серпня 2024 року двічі вчинив правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, і які є окремими правопорушеннями оскільки після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №823653 від 29.08.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП він поновив рух на транспортному засобі як водій, після чого вдруге був зупинений працівниками поліції, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від огляду. Тому не є порушенням складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №823149 від 30.08.2024.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

На думку апеляційного суду, викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника Пасічника Олександра Олексійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 09 жовтня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА