Справа № 953/9671/24
Провадження № 3/953/2847/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Глос М. Л., розглянувши адміністративний матеріал, направлений з ГУ ДПС у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ФОП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, фізичної особи - підприємця, податкова адреса: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИЛА:

07.10.2024 року о 14 год. 00 хв. ФОП ОСОБА_1 , здійснюючи підприємницьку діяльність з реалізації товарів на ринку «Барабашово» у м. Харкові, порушив встановлений законом порядок проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг: усупереч вимогам п. п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», провів розрахункові операції без застосування реєстратора розрахункових операцій та не видав розрахункового документа встановленої форми. Цими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 двічі повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення повісток на адресу, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, однак у судове засідання не з`явився і причин свого неприбуття суду не повідомив. У поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності, з викладеними у протоколі обставинами згоден. За таких обставин, з урахуванням того, що згідно зі ст. 268 КУпАП у справах даної категорії участь у судовому засіданні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за необхідне і можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків (за наявності), документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись зазначеними вимогами закону, повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Факт вчинення ОСОБА_1 дій, поставлених йому за провину, доводиться письмовими доказами, що містяться у матеріалах справи. Зокрема, порушення ОСОБА_1 встановленого порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг задокументовано протоколом про адміністративне правопорушення від 07.10.2024 року № 1747/20-40-07-30. Вказаний протокол ОСОБА_1 підписав без жодних зауважень і заперечень, а у письмових поясненнях до нього визнав винність у вчиненні адміністративного правопорушення. Конкретний спосіб порушення порядку проведення розрахунків зафіксовано в акті фактичної перевірки Головного управління ДПС у Харківській області від 07.10.2024 року № 006557. Згідно з цим документом ФОП ОСОБА_1 , отримавши 5 000 грн готівкою як передплату за товар підакцизної групи електровелоссипед, не провів відповідну розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій і не надав відповідного розрахункового документа. Акт перевірки ОСОБА_1 також власноруч підписав без жодних зауважень і заперечень.

За результатами аналізу й оцінки наведених доказів в їх сукупності і взаємозв`язку суд вважає доведеною винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за викладених у протоколі обставин.

Виходячи з наведеного, розглянувши справу у межах, визначених протоколом про адміністративне правопорушення, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 , що полягали у порушенні встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Санкцією ч. 1 ст. 155-1 КУпАП передбачено накладення штрафу на осіб, які здійснюють розрахункові операції, від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від п`яти до десяти неоподатковуваних доходів громадян.

Отже, вирішення питання про накладення на ФОП ОСОБА_1 адміністративного стягнення потребує з`ясування його службового становища вчинив він правопорушення у статусі особи, яка здійснює розрахункові операції, або посадової особи.

Європейський суд з прав людини згідно зі своєю усталеною практикою, з огляду на каральну і профілактичну мету адміністративних стягнень, а також їх зміст і процедуру накладення, прирівнює провадження у справах про адміністративні правопорушення до кримінальних і поширює на них гарантії, встановлені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див., зокрема рішення у справах: Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, п.п. 21-22; «Лучанінова проти України», п. 39).

З огляду на зазначене, а також відсутність у КУпАП дефініції терміну «посадова особа», суд вважає за необхідне звернутися за аналогією до визначення поняття «службова особа», встановленого законом про кримінальну відповідальність, а також практики Верховного Суду з даного питання.

Згідно зі ст. 18 КК України службовими особами визнаються особи, які постійно, тимчасово або за спеціальними повноваженнями здійснюють функції представників влади або місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово займають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах або організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальними повноваженнями, якими особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління зі спеціальним статусом, повноважним органом або повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до правозастосовних орієнтирів Верховного Суду, сформульованих, зокрема, у постанові від 05.10.2021 року (справа № 686/17787/16-к), фізична особа-підприємець може бути визнана службовою особою, коли вона є керівником трудового колективу найманих працівників, які на підставі укладеного з нею трудового договору сприяють їй у здійсненні підприємницької діяльності.

До адміністративного матеріалу не долучено доказів наявності у підпорядкуванні ФОП ОСОБА_1 найманих працівників, які б сприяли здійсненню ним підприємницької діяльності на підставі укладених із ним трудових договорів, або інших даних, які дозволяли б констатувати виконання ОСОБА_1 організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не є посадовою особою, а адміністративне правопорушення вчинив як особа, котра здійснює розрахункові операції. За таких обставин щодо нього підлягає застосуванню адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 155-1 КУпАП від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, яке не є грубим, і дані про особу порушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше.

Обставини, які обтяжують чи пом`якшують адміністративну відповідальність ОСОБА_1 суд не встановив.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, наближеному до мінімальних меж санкції ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУПАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, зобов`язана сплатити судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. ст. 40-1, 155-1, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одна) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у розмірі 51 грн. у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, з нього підлягатиме стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 102 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі апеляційного оскарження з дня прийняття рішення апеляційним судом, якщо постанову не було скасовано, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М. Л. Глос