КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/16281/24

18 грудня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року за апеляційною скаргою на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и в :

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 50 (п`ятидесяти) годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Не погоджуючись із такою постановою суду першої інстанції, 26 листопада 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд оскаржувану постанову скасувати.

Також в апеляційній скарзі просив суд про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначав, що 27 серпня 2024 року Дарницьким районним судом міста Києва було винесено постанову у справі № 753/16281/24 за ст. 173 КУпАП, за якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Вказував на те, що судове засідання у даній справі судом першої інстанції не проводилось, текст постанови не оголошувався. Про саму постанову, її зміст і порядок оскарження він дізнався тільки після її оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень -16 вересня 2024 року, після чого 26 вересня 2024 року ним була подана апеляційна скарга.

Зазначав, що подана ним 26 вересня 2024 року апеляційна скарга була повернута Київським апеляційним судом 02 жовтня 2024 року. 10 жовтня 2024 року ним було отримано повний текст оскаржуваної постанови із супровідним листом від 18 вересня 2024 року, з огляду на що 16 жовтня 2024 року ним було подано клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження.

16 листопада 2024 року ним була отримана постанова Київського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року, якою йому було відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу було йому повернуто.

Після цього, 26 листопада 2024 року він знову подав апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду м.Києва від 27 серпня 2024 року та клопотання про поновлення строку на подання вказаної скарги. Зазначає, що вказаний строк ним пропущений з поважних причин.

Вважає, що строк на апеляційне оскарження повинен відраховуватися не з дня винесення постанови, при винесенні якої він не був присутнім, а з дня її оприлюднення, тобто, з 16 вересня 2024 року, чи з дати отримання ним повного тексту постанови - з 10 жовтня 2024 року.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

За положенням статті 287 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- стаття 289 КУпАП.

За змістом частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суддею Дарницького районного суду міста Києва 27 серпня 2024 року прийнято постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 50 (п`ятидесяти) годин громадських робіт. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

У постанові зазначено строк і порядок її оскарження.

Як вбачається із матеріалів справи, апелянт був обізнаний про розгляд даної справи, що підтверджується довідкою про доставку SMS, що було відправлено на мобільний телефон НОМЕР_1 , який був вказаний у протоколі серії ГП 309298 ( а.с. 6) та клопотанням про ознайомлення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений із матеріалами справи 26 серпня 2024 року.( а.с. 7).

При цьому, що не заперечується ОСОБА_1 , 27 серпня 2024 року він був на розгляді вказаної справи про адміністративне правопорушення.

26 вересня 2024 року, не погоджуючись з постановою Дарницького районного суду м.Києва від 27 серпня 20124 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

02 жовтня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст. 173 КУпАП разом з доданими до неї матеріалами, повернуто особі, яка її подала, з огляду на те, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 26 вересня 2024 року, тобто, після закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження, при цьому не звернувся до суду з заявою (клопотанням) про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду та не вказав підстав для його поновлення.

17 жовтня 2024 року вдруге ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду справу призначено судді -доповідачу Свінціцькій О.П.

Суддею Свінціцькою О.П. було подано заяву про самовідвід.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року заяву судді Київського апеляційного суду Свінціцької О.П. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП задоволено.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення № 753/16281/24 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду справу призначено судді -доповідачу Лапчевській О.Ф.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 - відмовлено, повернуто апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Суд апеляційної інстанції в обгрунтування відмови у поновленні строку зазначив що, звертаючись із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 клопотав про поновлення строків на апеляційне оскарження посилаючись на те, що постанова Дарницького районного суду міста Києва від 27.08.2024 року у Єдиному державному реєстрі була оприлюднена 16.09.2024 року, а фактично він її отримав 10 жовтня 2024 року.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 особисто був присутнім у судовому засіданні 27.08.2024 року, що зазначено у постанові Дарницького районного суду міста Києва і не спростовується ОСОБА_1 , отже строк на апеляційне оскарження відраховується з дня винесення постанови, а не з дня отримання повного тексту, тому останнім днем для звернення із апеляційною скаргою було 06.09.2024 року. Таким чином, суд апеляційної інстанції не вважав поважними та належним чином обґрунтованими доводи про підстави пропуску строку.

12.11.2024 року вказану справу було повернуто Київським апеляційним судом до Дарницького районного суду м.Києва.

26 листопада 2024 року до Дарницького районного суду м.Києва від ОСОБА_1 втретє надійшла апеляційна скарга разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Справа з вказаною апеляційною скаргою надійшла до Київського апеляційного суду 03 грудня 2024 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду справу було призначено судді-доповідачу Ратніковій В.М.

У вказаній апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року та закрити провадження у справі.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м.Києва від 27 серпня2024 року посилаючись на те, що 27 серпня 2024 року Дарницьким районного суду міста Києва було винесено постанову у справі № 753/16281/24 за ст. 173 КУпАП, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, однак судове засідання судом першої інстанції 27 серпня 2024 року не проводилося, текст постанови не оголошувався. Про саму постанову, її зміст і порядок оскарження він дізнався тільки після оприлюднення постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 16 вересня 2024 року, після чого ним була подана 26 вересня 2024 року апеляційна скарга. Зазначав, що апеляційна скарга від 26 вересня 2024 року була повернута йому Київським апеляційним судом постановою від 02 жовтня 20024, копію якої він отримав 15 жовтня 2024 року. Вказував на те, що 10 жовтня 2024 року ним було отримано повний текст оскаржуваної постанови суду першої інстанції із супровідним листом від 18 вересня 2024 року, з огляду на що 16 жовтня 2024 року ним було подано клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження. 16 листопада 2024 року ним була отримана копія постанови Київського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року, якою йому було відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження. Зазначає, що 27 серпня 2024 року в Дарницькому районному суді міста Києва засідання не проводилося, оголошення постанови також не проводилося, його було проінформовано, що текст рішення він отримає пізніше. Вважає, що строк на апеляційне оскарження повинен відраховуватися не з дня винесення оскаржуваної постанови 27 серпня 2024 року, при винесенні якої він не був присутнім, а з дня її оприлюднення, тобто, з 16 вересня 2024 року, чи з дня отримання ним повного тексту постанови від 27 серпня 2024 року - з 01 жовтня 2024 року.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Перевіряючи доводи клопотання ОСОБА_1 щодо поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м.Києва від 27 серпня 2024 року, викладені в апеляційній скарзі, поданій ним 26 листопада 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва, а саме, що про саму постанову, її зміст і порядок оскарження ОСОБА_1 дізнався тільки після її оприлюднення 16 вересня 2024 року на сайті ЄДРСР, після чого ним була подана 26 вересня 2024 року апеляційна скарга, а 10 жовтня 2024 року ним було отримано копію повного тексту оскаржуваної постанови від 27 серпня 2024 року із супровідним листом від 18 вересня 2024 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Постанову суду може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує учасникам судового розгляду своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та інші учасники судового розгляду розпоряджаються на власний розсуд в межах процесуального закону.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі, стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Правила регулювання строків для подання скарги повинні забезпечувати належне здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови судді першої інстанції необхідно рахувати з наступного дня після винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Вищевказана норма частини 2 статті 294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, якщо його було пропущено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини пропуску строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

Як вбачається із матеріалів справи апелянту було відомо про розгляд справи в Дарницькому районному суді міста Києва 27 серпня 2024 року, про що свідчить довідка про доставку СМС та розписка про ознайомлення з матеріалами справи.

Із розписки, що міститься в матеріалах справи ( а.с. 7) вбачається, що з матеріалами справи ОСОБА_1 ознайомився 26 серпня 2024 року.

Про те, що справа призначена на 27 серпня 2024 року ОСОБА_1 був повідомлений шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на мобільний телефон НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про доставку SMS ( а.с 6).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що ОСОБА_1 знаючи про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП та передачу даного протоколу до суду, про наявність такої справи в Дарницькому районному суді міста Києва, та будучи у судовому засіданні 27 серпня 2024 року, не здійснив будь-яких активних дій для того, щоб дізнатися про результат розгляду вказаного протоколу.

У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду адміністративного провадження, про існування якого їй відомо.

З матеріалів справи також вбачається, що вперше апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду м.Києва від 27 серпня 2027 року ОСОБА_1 подав з пропуском строку на апеляційне оскарження 26 вересня 2024 року, проте, не подав клопотання про поновлення вказаного процесуального строку, а тому постановою Київського апеляційного суду ( суддя Фінагеєв В.О.) вказану апеляційну скаргу було повернуто ОСОБА_1 .

Другу апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду м.Києва від 27 серпня 2027 року ОСОБА_1 подав 17 жовтня 2024 року, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження. Постановою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року ( суддя Лапчевська О.Ф.) у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

Третю апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду м.Києва від 27 серпня 2027 року ОСОБА_1 подав 26 листопада 2024 року, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, зазначаючи ті ж причини, які вже були предметом дослідження апеляційного суду і за результатами розгляду яких вже було прийнято постанову від 06 листопада 2024 року.

У клопотанні від 26 листопада 2024 року та під час розгляду клопотання в судовому засіданні апеляційного суду 18 грудня 2024 року ОСОБА_1 не зазначено нових об`єктивних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для оскарження ним постанови судді у визначений законом строк, чи поважних причин пропуску строку апелянтом ОСОБА_1 вказаного строку .

За відсутності доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення вказаного процесуального строку за поданою апеляційною скаргою від 26 листопада 2024 року.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що при розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, оскільки така оцінка може бути надана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

З огляду на вище викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року слід відмовити, так як причини попуску вказаного строку не можна визнати поважними.

Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: